-Tidigare i You: -Det finns nåt här.
-Så varför slösar vi tid? -Vi har knappt snuddat vid ytan.
-Överraskning! -Överraskning!
Vi är förlovade!
Nej…
När jag följde efter dig till konstmässan i London
kände jag dig, Marienne.
Den tillknäppta Madre Linda-bibliotekarien var borta.
Hej då, Marienne.
Ser hon bekant ut?
Jag hittade din gamla älskarinna.
Var är Marienne?
Jag känner ingen Marienne.
Berätta!
Berätta var hon är!
Han ljög inte, Joe.
Han kände dig inte.
Men jag ljög inte heller.
Vi har verkligen Marienne i en bur.
En gång i tiden delade en näktergal och hennes unge bo
i det magiska landet Paris i Frankrike.
Den är inte helt rätt än.
Mer skuggning runt näbben.
Och fler stjärtfjädrar.
Okej.
De hade det så mysigt i sitt lilla bo.
Och större vingar.
Okej.
Vänta.
Gör det inte.
Hon kommer bara att flyga iväg.
Hon kommer tillbaka, älskling.
Åh, älskling.
Hon älskar sin unge för mycket för att vara borta länge.
Marienne, teet står på bordet.
Jag kommer alltid tillbaka.
Okej? Jag lovar.
Du kommer att ha kul med Beatrice.
Tack.
Det är bara ett par dagar.
Och när jag kommer tillbaka - vet du vad?
Jag kommer att ha så många nya idéer att rita med dig.
Ja.
Näktergalen och ungen var så lyckliga tillsammans.
Jag kommer att drömma om dig varje natt.
Eller hur, min unge?
De hade allt de kunde drömma om.
God natt, älskling.
-Jag älskar den. -Tack.
-Så vacker. -Tack.
Men en hemsk dag…
…hittade räven näktergalen.
Se dig för!
Jäkla turister!
Hon flög så fort vingarna kunde förmå.
Men räven var för snabb.
Juliette väntar mig hemma imorgon.
Kommer jag att komma hem till min dotter?
Hej då, Marienne.
Han överraskade henne genom att släppa henne.
Men rävar är listiga.
Det var ett trick.
Ursäkta mig.
Låt mig hjälpa dig. Här.
Tack.
Han la en brygd i hennes dryck.
Brygden fick henne att somna.
När hon vaknade…
Jag heter Rhys Montrose.
…var hon på en främmande plats.
För att hedra pocketutgåvan av En god man i en grym värld
ska jag ta med er till några av mina favoritställen iLondon.
Bra, du är vaken.
Det är okej.
Jag är så glad att du är här…
…så att vi kan ge vår relation en andra chans.
Varsågod.
Du måste vara utsvulten.
Och törstig.
Näktergalen visste att räven försökte lura henne…
…men hon var så törstig.
Hon kunde inte låta bli att dricka brygden.
Tack.
Juliette älskar indisk mat.
Hon tänkte:
"Om jag kan säga rätt sak kan jag övertyga räven att släppa mig. "
Det här båset är mitt.
Om jag ser nån sitta här blir det bråk.
Jag skämtar, förstås.
Mina dagar av slagsmål är förbi, för det mesta.
-Men reta inte upp mig. -Joe?
Jag måste prata med min dotter.
Hon är nog orolig för mig.
Jag skulle ha varit hemma för flera dagar sen.
Grejen med att få pengar när man aldrig har haft några
är att man aldrig riktigt känner att man har dem.
Joe?
Joe.
Ignorera mig inte.
Joe Goldberg!
…ska jag ta med er till några av mina favorit…
Har du hört talas om författaren Rhys Montrose?
Alla i Europa har nog hört talas om honom.
Han har begått några misstag,
några dåliga saker, men han har förändrats.
Nu vill alla att han ställer upp i valet.
Han inspirerar mig.
Du måste titta på mig.
Jag måste prata med min dotter.
-Jag försöker fixa… -Jag måste prata med min dotter.
Jag måste prata med min dotter. Hjälp!
-Jag försöker… Det är ingen här! -Hjälp!
Snälla, hjälp mig!
Joe, snälla.
Det enda jag har försökt göra är att hjälpa dig.
Räven höll henne där hela natten och dagen därpå.
Näktergalen visste att räven hade planerat nåt.
Det var hennes sista chans att flyga iväg.
Fick du tag på naanbröd?
Ja, jag ska hämta det.
Tack.
Näktergalen låtsades sova.
Hon bad att räven inte kände hur snabbt hennes hjärta slog.
Hon visste att hon var tvungen att hålla siglugn.
Vakna, Marienne.
Hon var tvungen att lura lurendrejaren.
Kan du stå upp?
Här.
Vi får gå resten av vägen.
Men jag har dig. Var försiktig.
Jag var 25 år gammal…
Hon hörde rösten som hypnotiserade honom eka nedanför.
Han tog henne till sin lya där fåglar inte kanflyga.
Det här var hennes sista chans.
Hon var tvungen att välja rätt ögonblick.
Bara ett steg till.
Okej.
Jag tror att den är bruten.
Jag måste till min dotter. Du kan fixa det här.
Jag försöker! Snälla, gör det inte svårare!
Nej, snälla! Lämna mig inte där!
Han bröt hennes vinge och låste in henne i en bur.
Jag visste inte att du skulle göra så här, skada mig och ta mig från Juliette.
-Jag skulle aldrig skada… -Hon är bara en liten flicka.
-Hon behöver mig. -Jag skulle aldrig skada er.
-Om du gör det här är du ett monster! -Tyst!
Jag låg på cellgolvet och grät som ett barn.
Min mamma var död och det kändes som om jag skulle dö.
-Det här är inte jag. -Förtrollningen hade blivit starkare.
Jag skulle aldrig skada henne.
Det här är inte jag.
-Joe… -Jag är inte den mannen.
Hans ögon var tomma, som om ingen var där.
Men jag var fast besluten att det inte skulle bli min död.
Det här är inte jag.
-Hon försökte få tillbaka honom. -Se på mig.
Om du håller mig här kommer jag att dö.
Hon behöver mig.
Tänk på Henry.
De måste skyddas.
Snälla, Joe.
Snälla.
Det är inte för sent, okej? Du kan fortfarande släppa ut mig.
Snälla, släpp ut mig.
Hon visste att räven fanns där inne.
Joe?
Jag är inte Joe.
Herregud.
Joe, snälla!
Snälla, nej! Lämna mig inte här!
En gång i tiden
försökte näktergalen ta sig tillbaka till ungen.
Hon sökte i burens alla hörn
för att hitta ett fel som skulle låta hennefly.
Men räven byggde buren så väl…
…att han inte gjorde ett enda misstag.
Hej, Marienne.
Så du är fortfarande inte pratsam.
Näktergalen vägrade titta på räven.
Hon ville inte ge honom tillfredsställelsen.
Om du gav mig en bok, en penna eller nåt kanske jag skulle känna för att prata.
Eller så kan jag sluta ge dig mat. Hur skulle det kännas, prinsessan?
Räven lät annorlunda.
Hon visste inte vem han var nu.
Fråga mig om min brutna arm, din hjärtlösa jävel!
Bra, saag paneer igen.
OXIKODON
Åh, nej.
Nej.
Näktergalen led.
Hon ville få smärtan att försvinna.
Jag vet inte vad jag ska göra. Han kommer att knäcka mig.
Han kommer att vinna.
-Det är bara medicin. -Det är inte bra för mig.
Jag kommer att få ett återfall. Det var så jag förlorade dig.
Han vill hålla oss isär för alltid.
Han kommer inte att vinna.
Du är stark.
Ändra historien.
Okej, du har rätt.
Han är arg för att du är elak mot honom.
Okej, ny historia.
En gång i tiden bestämde sig näktergalen för att döda räven
med vänlighet.
Det luktar gott.
Du är ovanligt tacksam idag.
Jag vet att det inte är bra mellan oss nu, men jag menar…
Minns du inte när det var det?
Du ville att vi skulle vara en familj.
Du, jag, Juliette och Henry?
Det är inte för sent.
Den Joe jag älskar finns kvar där inne.
Du måste…
Du måste bara släppa ut honom.
Jag är inte Joe.
Jag håller dig bara här tills han kommer tillbaka…
…för att döda dig.
En gång i tiden…
En gång…
…i tiden…
En gång…
En gång i tiden…
Kom igen.
Snälla.
En gång i tiden…
…insåg näktergalen att det inte skulle komma mer mat.
Räven hade lämnat henne att svälta ihjäl.
Jag hatar dig!
Hör du mig, för fan? Jag hatar dig!
Jag hoppas att du brinner i helvetet, din jä…
Din hjärna stänger ner.
Det är inte verkligt. Det är en hallucination.
Det är inte verkligt.
Mamma…
…jag behöver dig.
Älskling?
Var är du, älskling?
Älskling?
Kom tillbaka.
Nej, det här händer inte.
Det är bara lite jobbigt.
Det här är stress.
Ät-de-rika-mördaren är död, och jag…
Förlåt att jag stör. Jag stör, eller hur?
Du stirrar rakt fram, så jag antar att du yrar om mig och honom.
Förståeligt.
Han är inte där. Jag håller på att bli galen.
Du har hållit på att bli galen ett tag.
Ända sen du bröt Mariennes arm och slog i huvudet.
Ända sen du kidnappade henne och försökte prata om er relation.
Ända sen du mördade din fru och övergav din son.
Det här har pågått ett tag.
Jag rörde inte Marienne. Det hade jag kommit ihåg.
Du har en kropp att begrava.
Sätt fart.
Jag är chockad, det är allt.
Jag måste ta mig samman.
Det sägs att man blir expert om man gör nåt tillräckligt ofta.
Darcy College kan betala mig för att lära ut avlägsnande av kroppar.
Du har väl inte glömt Marienne?
Jag begravde dig precis.
Du är inte verklig.
Vi kan hålla på hela natten.
Men det är slöseri med tid, särskilt för Marienne.
Jag minns inte när jag matade henne sist.
-Vad är det här för sjukt trick? -Är vad? Jag?
Fråga din hjärna.
Jag emanerade direkt från den.
Här är det viktiga: Marienne sitter verkligen i en bur.
Berätta var hon är.
Det vet du redan, för du och jag är samma person.
Nej!
Nej.
Vänta lite.
Ut med språket. Vad påstår Lockwood att han vet?
Jag kan bevisa det.
Jag ska bevisa det.
Tror du att jag är en idiot?
Det här är inte…
Du och Rhys Montrose,
den riktiga Rhys Montrose, har aldrig träffats.
Rättelse:
En gång,
när du band ihop hans kulor och dödade honom.
Men jag skulle inte kalla det en formell introduktion.
Titta inte på mig så där.
Om jag är road finns det en del av dig som tycker att det här är jättekul.
Jag vet vem du är.
Kvällen jag träffade dig på Sundry House.
-Bra bok. -Malcolm presenterade oss.
Gjorde han?
Malcolm beordrade mig att träffa dig.
Så du vet, jag tyckte inte din bok var tarvlig.
Folk skulle ha sett dig mumla till en stol och antagit att du var lika hög som dem.
Men vi har pratat offentligt, med andra människor.
Offentligt, ja. Med andra människor?
De är festprissar.
Var inte så hård mot dig själv om du tabbade dig.
Jag tabbade mig rejält.
Var det inte alltid bara vi, med andra människor i närheten?
Nej, vi åt middag.
Inte alla.
Mår du bra, Jonathan? Du ser sjuk ut.
Nej, jag mår bra.
Ursäkta?
Jag pratade bara med dig.
Minns du hos Phoebe efter att Simon dog?
Jag behöver luft.
Var jag med i samtalet,
eller var det så att jag sa nåt och du var den enda som svarade?
Så lägligt att vi pratade ut på balkongen, ensamma.
-Simons begravning… -Det var Montrose.
Han var en person. Han var vän med de idioterna.
Men han var för upptagen för att vara där.
Han pratade aldrig med dig. Du såg honom på avstånd.
Han nickade lätt för att du stirrade.
Men allt messande…
Du inbillar dig mig.
Tror du inte att du kan inbilla dig några SMS?
Du är helt jävla galen, Joe Goldberg.
-Dra åt helvete! -Jag är inte fienden.
Jag är det som bröt sig loss för att göra grovjobbet.
Du är ett geni.
Det är du.
Du hällde allt mörker du hatade i ett kärl du beundrade
för att du visste att slutet var att möta dig själv, eller hur?
Alla de värsta bitarna i ett litet paket du gärna kan ta en öl med.
-Jag hoppas att det gör det lättare. -Inget gör det här lättare.
Kan du erkänna att de förtjänade det?
Malcolm förolämpade Marienne.
Du är kär i en dum hora som inte bryr sig ett skit om dig.
Simon utnyttjade konstnärer.
Din manipulerande jävel!
Gemma var dig på spåren.
Folk började dö när du dök upp.
Stackars mig.
All tid jag fick lägga på att få dig att erkänna
att jag gjorde precis som du ville.
Jag kanske bryter ihop, men säg inte åt mig vem jag är.
Jag är ingen kallblodig psykopat.
Nej, självklart inte. Det är mycket mer komplicerat än så.
Men jag fick överkompensera för din gottgörelsefetisch.
Du försökte intala dig själv att du räddade dem,
en reformerad man som skyddade de inavlade kostymnissarna
från en skuggmördare:
Du.
Men innerst inne…
…var tanken på att de skulle vara värda atträdda skitsnack.
Jonathan, ditt pervo. Vad gör du här?
Så Roald hade rätt om allt.
Möt Ät-de-rika-mördaren.
Tack. Ja.
Det var därför jag gav dig honom på ett silverfat.
Så jag låste in mig i en brinnande källare för att…
-Är jag självmordsbenägen? -Nej, du är förnekelsens mästare.
Jag kan inte få kontakt med dig utan att dingla dig över hajarna.
Jag skulle gärna vara varsam,
men du lyssnar inte när jag säger att ditt sätt att leva är ohållbart.
Du kommer att hamna i fängelse, eller ännu värre.
Du måste omfamna din sanning.
Därav…
…Marienne i en bur.
Mitt största opus.
Vårt största opus.
Erkänn vem du verkligen är,
så kommer du att minnas var du lämnade henne.
Herregud. Gjorde professor Moore det här mot dig?
Nej. Goldberg. Han heter Joe Goldberg.
Jag heter Marienne Bellamy.
Jag heter Nadia.
Jag ska hjälpa dig.
Nej, gör inte det.
Skriver du in fel kod märker han det. Han får en varning.
Okej, jag ringer larmcentralen.
Du får inte ringa polisen.
Va? Du är chockad, och…
Nej, jag är sund. Jag är lugn.
Ring dem inte.
Han dödade sin fru. Han fejkade sin död.
Det är inte ens i närheten av allt. Han försvinner. Han kommer tillbaka igen.
Du får inte ringa dem.
-Okej, men om vi får honom gripen… -Han kommer alltid undan med det.
Nadia, eller hur?
Ja.
Han förföljde mig till andra sidan jorden.
Han kommer att hitta mig igen.
Snälla…
Fan.
Fan. Jag kan inte lämna dig här.
Jag är ledsen. Jag kan inte göra det.
Jag har en dotter.
Hon heter Juliette.
Hon är det enda som håller mig vid liv.
Jag måste göra det här på ett sätt som håller henne säker,
som för mig tillbaka till henne säkert.
Så du måste lita på mig, okej?
Jag litar på dig.
Har du mat?
Mat? Ja, självklart.
Förlåt, hur kan jag ge den till dig?
-Ja? -Öppna den.
Det finns lite vatten i den, okej?
-Jag har bara den. -Stäng den.
Okej.
Han har inte matat dig, va?
Fan.
Ta det.
Jag…
Jag har lektion med honom imorgon,
så jag smyger in när han har lämnat sin lägenhet.
-Det tar fem minuter… -Nej, det är galet.
Nej, jag har gjort det förut.
Hur tror du att jag är här? Hur tror du att jag hittade dig?
Jag stal hans husnyckel och gjorde kopior.
Jag måste lämna tillbaka allt innan han märker nåt.
Hur ofta kommer han hit?
Det var ett tag sen. Jag vet inte.
Men han får inte se dig här nere.
-Nej. -Gå!
Jag kommer imorgon.
Jag kommer tillbaka med mer mat och en plan.
Okej?
Lyssna på mig.
Låt honom inte få reda på att du vet om mig.
Han kommer att skada dig.
Var försiktig.
Jag är tillbaka innan du vet ordet av.
Okej?
Jag var uppe hela natten och försökte lista ut var Marienne är.
Nu är Rhys Montroses försvinnande nationella nyheter.
Montrose i mitt huvud insisterar på att jag beter mig normalt,
annars hjälper han mig inte.
Jag är fast i helvetet.
Förlåt.
Eller är jag?
Hej på dig.
Rhys har varit i mitt huvud och stulit mig från vad,
nej vem, jag borde ha fokuserat på hela tiden.
Inte nåt påhitt av mitt instabila sinnestillstånd.
Du borde vara det som betyder nåt, Kate.
Jag var precis på väg till dig.
Patetiskt eller charmigt att jag köpte en croissant åt dig?
-Precis vad jag behöver. -Jag tänkte precis på dig.
Du står inte på min lista över problem, och jag ville belöna dig.
Du ser förjävlig ut.
Jag gillar henne. Hon säger som det är.
Jag har knappt sovit.
-Samma här. -Vad är det med dig?
Fick du inte inbjudan till Phoebes och Adams förlovningsfest?
Tema: brittiska invasionen.
Vem ska vi invadera, oss själv?
Phoebe behöver psykiatrisk vård.
Det här är den värsta tiden att bli juridiskt bunden till en igel.
Hon ringer inte tillbaka. Jag tror att han fångar upp mina SMS.
Han är desperat och hemsk.
Jag borde hjälpa dig, inte springa runt
och försöka rädda en kvinna jag påstås ha dragit en mr Hyde mot.
Förlåt, jag behövde ventilera. Men jag kommer på nåt.
Vänta.
Jag har aldrig sett Phoebe bära samma klädsel två gånger.
Vet du var hon kan hitta en klänning till det här?
Nej, men hennes assistent vet.
Jag ringer.
Du är smart du.
Du har en lektion, och jag måste hitta Phoebe.
Kan vi prata senare?
Ska vi distrahera oss från vår sorg med atletiskt sex?
Senare kan inte komma snart nog.
Ni två är bedårande.
Städa upp efter dig så får du henne.
Annars förlorar du henne för alltid.
Vilket dilemma.
Hora-madonna-komplexet är inte historiens motor,
men det är en del av den.
Några andra tankar?
Jag tror att 19 och 17 hänvisar till de verkliga mordoffren.
Historien inspirerades av en mördare.
Nej, det är ett snuskigt skämt.
Så 33 plus 17 plus 19 är 69.
Du projicerar. Inte en chans.
Det är löjligt. Eller hur, professorn?
Nadia, vill du avgöra den här debatten?
Djup betydelse eller ett fult skämt?
-Förlåt, jag har inte läst den. -Har Nadia inte gjort läxan?
Jag hade en uppsats att skriva, men det ska inte hända igen.
Hon är trubbel för oss.
Säg åt henne att stanna.
Säg åt henne att stanna om du vill hitta Marienne vid liv.
Nadia, kan du vänta lite?
Förlåt att jag inte var förberedd. Det är den jävla Tarkovskij.
Jag kan knappt titta på hans skit, än mindre skriva om det, så…
Hur mår du?
Jag vill inte snoka, men…
Ärligt talat…
Edward.
Jag har känt mig orolig runt honom på sistone.
Är det allt?
Det är dumt, för jag kan inte skaka av mig det.
Ingen av oss gillar etiketter. Jag vet inte vad vi är.
Hon beter sig konstigt för att hon gillar enkille.
Det är inte min sak att säga, men hur ni än definierar det
kan alla se att han är galen i dig.
Jag önskar att han kunde säga det.
Han är lika nervös runt dig som du är runt honom.
Han är bara bättre på att dölja det.
-Du kanske har rätt. -Du ljuger som en häst travar.
-Jag ska träffa nån, så… -Okej.
Vi kan väl prata på kontorstid?
Ja, det… Det ser jag fram emot.
Pheebs?
Hej.
De sa att du hade gått ut för att ta lite luft.
Mår du bra?
Ja, jag mår bra.
Jag mår perfekt.
Tack gode Gud att änglarna skyddar mig.
Älskling, du har undvikit mig.
Mina SMS måste ha kommit bort. Förlåt.
Hör på.
Jag har en bil som väntar på att ta dig till vilan vi kom överens om.
-Jag tror att du behöver det. -Får jag berätta en hemlighet?
-Du vet förlovningsfesten? -Ja.
Det är mitt bröllop.
Jag tror att det här blir min bröllopsklänning.
-Vad tycker du? Jag älskar den. -Pheebs, den är underbar.
Det är den.
Men du har pratat om din bröllopsdag sen du var liten.
Du ville ha din mormors klänning och tiara.
Det skulle ta för lång tid att få ut den ur förrådet.
Varför så bråttom?
Gemma.
Ena dagen är hon här, nu är hon aska.
Varför vänta på nåt?
Han säger att han älskar mig tusen miljoner gånger om dagen.
Det borde väl räcka?
Ja.
Men snälla, gör det rätta.
-Vad? -Äktenskapsförord.
-Säg att du har pratat med advokater. -Advokater?
Vad pratar vi om, äktenskapsförord?
Kate, oroa dig inte. Allt är ordnat.
Allt är lagligt till punkt och pricka.
Varför blir Phoebe upprörd varje gång du dyker upp?
Bryr du dig om henne?
Nej, min älskade. Hon försöker bara hjälpa till.
Nog om henne. Jag har en överraskning.
-Kom igen. -Okej.
Marienne är nånstans.
Svaret finns gömt i lägenheten. En karta, en nyckel, nåt.
Men jag hittar det fan inte.
Och hon kommer att dö.
Där rök din deposition.
Hoppas det kändes bra att riva stället.
Nu när du har fått det ur dig,
får jag föreslå att vi börjar leta inombords?
Hej på dig.
En stuga i skogen, nysnö,
väldigt starka drinkar.
Miljoner stjärnor ovanför och ingenstans att vara.
-Kan vi åka nu? -Är allt bra?
Phoebes förlovningsfest?
Det är ingen förlovningsfest, utan ett bröllop.
-Vad ska du göra? -Jag vet inte än.
Men lova att följa med.
Jag behöver den enda sunda personen.
Jag är gärna din enda sunda person.
Tack, Jonathan.
Vi ses.
En dejt med Kate, din belle du jour.
Har du accepterat att Marienne kommer att dö?
Snart, antar jag. Jag såg henne senast innan Hampsy.
Vi googlar hur länge en kvinna klarar sig utan mat och vatten.
Du är ett jävla monster.
Jag undrar hur låtsasfotografen mår.
Du vet…
…lady Phoebes största fan?
Hon sitter i fängelse.
Vad har hon med det här att göra?
Hon trodde att Phoebe var hennes vän.
Hon tatuerade armen och visste allt om hennes liv:
Var hon bodde, hennes favoritrestauranger…
Hon var säker på att Phoebe skickade meddelanden.
Hon kidnappade henne, torterade henne, råkade döda…
Förlåt, jag har visst blandat ihop allt.
Skippa skitsnacket. Jag fattar inte.
Den riktiga Ät-de-rika-mördaren är också erotoman.
Ser du det än, Joe?
DR JEKYLL OCH MR HYDE
Jag undrar var den passar.
Men det är bara varmt.
Fortsätt, solstrålen.
Varmare.
Nadia insåg inte att hon gav Rhys bok till hans största fan…
…som redan hade läst den mycket.
Men det visste inte du heller.
HEJ JOE
Gjorde jag det här?
Det är ingen annan här.
Nej.
-Nej, jag är inte… -Besatt?
Det finns alltid en låda.
De vanliga souvenirerna.
Kvitton, gammalt tuggummi…
Det är hans gymhandduk.
LONDON & SYDÖSTRA ENGLAND
RHYS LÄGENHET LÄSPLATS
MORGONKAFFE
För att hedra pocketutgåvan av En god man i en grym värld
ska jag ta med er till några av mina favoritställen iLondon.
Vi börjar med…
…Tandoori Tradition.
Du kommer att hitta Marienne i tid, trots allt.
Det börjar bli varmare.
Väldigt varmt.
-Är det ditt vanliga tillhåll? -Jag är ett vanedjur.
Marienne.
-Jag har en plan. -Tack och lov, för det har inte jag.
Men den är galen.
Den är så galen och kommer aldrig att funka.
Okej, låt höra.
-Joe? -Jag är inte Joe.
Duktig pojke.
Jag är stolt över dig.
Undertexter: Josephine Roos Henriksson