-Tidligere: -Der er noget her.
-Hvorfor spilde tiden? -Vi har knapt strejfet overfladen.
-Surprise! -Surprise!
Vi er forlovede!
Det er løgn.
Da jeg fulgte efter dig til messen i London,
så jeg dig, Marienne.
Den tilknappede bibliotekar var væk.
Farvel, Marienne.
Ser det bekendt ud?
Jeg fandt din gamle elsker.
Hvor er Marienne?
Jeg kender ingen ved navn Marienne!
Sig det!
Sig, hvor hun er!
Han løj ikke, Joe.
Han kendte dig ikke.
Men jeg løj heller ikke.
Vi har virkelig Marienne i et bur.
Der var engang
en nattergal med sin lille unge i en rede
i et magisk land ved navn Paris, Frankrig.
Det er ikke helt rigtigt endnu.
Flere skygger på næbbet.
Og flere halefjer.
Okay.
De hyggede sig i deres lille rede.
Og større vinger.
Okay.
Vent.
Lad være.
Så flyver hun bare væk.
Skat, hun kommer tilbage.
Åh, skat.
Hun elsker sin lille unge for højt til at være væk længe.
Marienne, der er serveret te.
Jeg kommer altid hjem.
Okay? Det lover jeg.
Du og Beatrice hygger jer.
Tak.
Det er kun et par dage.
Og når jeg kommer tilbage fra kunstmessen, ved du så hvad?
Så har jeg så mange nye idéer at tegne med dig.
Ja.
Nattergalen og den lille unge var så lykkelige sammen.
Jeg vil drømme om dig hver nat, indtil jeg er tilbage.
Okay, Kyllerylle?
De havde alt, hvad de kunne drømme om.
Godnat, skat.
-Jeg elsker det. -Tak.
-Smukt. -Tak.
Men en forfærdelig dag...
<i ...fandt ræven nattergalen.
Se dig for!
Skide turister!
Hun fløj så hurtigt, hun kunne.
Men ræven var for hurtig.
Juliette forventer mig hjemme i morgen.
Når jeg hjem til min datter?
Farvel, Marienne.
Han lod hende overraskende bare gå.
Men ræve er snu.
Det var et trick.
Undskyld mig. Undskyld mig.
Lad mig hjælpe dig.
Tak.
Han puttede noget i hendes drink.
Det fik hende til at sove.
Da hun vågnede...
Mit navn er Rhys Montrose.
<i ...var hun et underligt sted.
Til ære for min bog En god mand i en ond verden
viser jeg dig nogle af mine yndlingssteder i London.
Godt.
Du er vågen.
Det er okay.
Jeg er så glad for, du er her.
Så kan vi give forholdet en chance til.
Værsgo.
Du må være sulten.
Og tørstig.
Nattergalen vidste, ræven ville narre hende.
Men hun var så tørstig.
Hun kunne ikke holde sig fra eliksiren.
Tak.
Juliette elsker indisk mad.
Hun tænkte:
"Siger jeg det rigtige, vil ræven nok lade mig gå. "
Det er min bås.
Ser jeg jer sidde her, får I ren besked.
Jeg laver bare sjov.
Færdig med at slås. For det meste.
-Men sig mig ikke imod. -Joe?
Jeg må tale med min datter.
Hun er bekymret for mig.
Jeg skulle have været hjemme nu.
Når man aldrig har haft penge før,
føler man aldrig rigtigt, at man har dem.
Joe?
Joe!
Ignorer mig ikke.
Joe Goldberg!
Jeg viser dig nogle af mine yndlings...
Har du hørt om denne forfatter? Rhys Montrose?
Jeg tror, at alle i Europa har hørt om ham.
Han har begået fejl.
Gjorde slemme ting, men ændrede sig.
Nu vil alle have ham som borgmester.
Jeg siger bare, at han inspirerer mig.
Du skal se på mig.
Jeg må tale med min datter.
-Jeg vil fikse... -Jeg må tale med min datter.
Jeg må tale med min datter. Hjælp!
-Der er ikke nogen. -Hjælp mig!
Hjælp mig!
Joe, kom nu.
Det eneste, jeg har prøvet på, er at hjælpe dig.
Ræven holdt hende der hele natten og dagen efter.
Nattergalen vidste, at ræven havde planer.
Det var sidste chance for at flyve væk.
Fik du fat i noget naan?
Ja. Jeg henter det.
Tak.
Nattergalen lod, som om hun sov.
Hun bad til, at ræven ikke mærkede, hvor hurtigt hjertet slog.
Hun vidste, hun måtte bevare roen.
Vågn op, Marienne.
Hun måtte narre svindleren.
Kan du stå op?
Her.
Vi må gå resten af vejen.
Men jeg har dig. Bare pas på.
Jeg var 25 år gammel...
Hun hørte stemmen, der hypnotiserede ham, give genlyd.
Han førte hende ind i sin hule, hvor fugle ikke kan flyve.
Det var hendes sidste chance.
Hun måtte vælge det rette øjeblik.
Bare et skridt til.
Okay.
Den er vist brækket.
Jeg må se min datter. Gør det bedre.
Jeg prøver på det! Gør det ikke sværere!
Nej, lad være! Sæt mig ikke derind! Jeg beder dig!
Han brækkede hendes vinge og smed hende i et bur.
Jeg vidste ikke, du ville gøre det. Såre mig og tage mig væk fra Juliette.
-Såre? -Hun er bare en lille pige, Joe.
Jeg ville aldrig såre Juliette.
-Hvis du gør dette, er du et monster! -Stille!
Jeg lå på gulvet i cellen og græd som et barn.
Min mor var død, og det føltes, som om jeg var døende.
-Det her er ikke mig. -Besværgelsen var stærkere.
Jeg ville aldrig såre hende.
Det her er ikke mig.
-Joe... -Jeg er ikke den mand.
Hans øjne var tomme, som om der ikke var nogen.
Men jeg var fast besluttet på ikke at dø.
Det er ikke mig.
-Hun prøvede at nå ham. -Joe, se på mig.
Hvis du holder mig her, dør jeg.
Hun mangler mig.
Tænk på Henry.
De skal beskyttes.
Jeg beder dig, Joe.
Jeg beder dig.
Joe, det er ikke for sent, okay? Du kan stadig lukke mig ud.
Joe, vær nu sød. Bare luk mig ud.
Hun vidste, ræven var derinde et sted.
Joe?
Jeg er ikke Joe.
Åh, gud.
Joe, jeg beder dig!
Nej! Efterlad mig ikke her! Jeg beder dig!
Der var engang...
...hvor nattergalen prøvede at nå hjem til ungen.
Hun søgte i hvert et hjørne af buret.
Søgte en fejl, så hun kunne flygte.
Men ræven havde bygget buret så godt,
at der ikke var en eneste fejl.
Hej, Marienne.
Så du er stadig ikke snakkesalig.
Nattergalen nægtede at se på ræven.
Den tilfredsstillelse fik han ikke.
Hvis du gav mig en bog eller en blyant eller noget,
ville jeg måske snakke.
Eller jeg kunne holde op med at komme med mad.
Ikke, prinsesse?
Ræven lød anderledes.
Hun kendte ham ikke nu.
Spørg mig, hvordan min brækkede arm har det, dit hjerteløse svin!
Skønt. Saag paneer igen.
OXYCODON
Åh nej.
Nej.
Nattergalen var i smerte.
Hun ville fjerne smerten.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Han knuser mig.
Han vinder.
-Bare medicin. -Det er skidt for mig.
Jeg får et tilbagefald. Sådan mistede jeg dig før.
Han vil holde os adskilt for evigt.
Han vinder ikke.
Du er stærk.
Lav om på historien.
Okay, du har ret.
Jeg tror, han er sur, fordi du er led.
Okay, ny historie.
Der var engang,
hvor nattergalen besluttede at dræbe ræven
med høflighed.
Det dufter godt.
Du er usædvanligt taknemmelig.
Jeg ved, det ikke går godt mellem os lige nu,
men jeg mener…
Kan du ikke huske, da det gjorde?
Du ønskede, vi blev en familie.
Dig, mig, Juliette og Henry?
Det er ikke for sent.
Den Joe, jeg elsker, er derinde.
Du skal bare…
Du skal bare lukke ham ud.
Jeg er ikke Joe.
Jeg holder dig bare her,
indtil han kommer tilbage...
...for at dræbe dig.
Der var engang...
Der var...
<i ...engang...
Der var...
Der var engang...
Kom nu.
Jeg beder dig.
Der var engang...
...hvor nattergalen indså, at der ikke ville komme mere mad.
Ræven efterlod hende til at sulte ihjel.
Jeg hader dig!
Hører du? Jeg hader dig!
Må du brænde i helvede, din lede...
Din hjerne lukker ned.
Det her er bare en hallucination.
Det sker ikke.
Mor.
Jeg mangler dig.
Skat?
Hvor er du, skat?
Skat?
Kom tilbage!
Nej. Nej, det her sker bare ikke.
Det er bare et svært øjeblik.
Det er stress.
Morderen er død, og jeg...
Beklager. Jeg forstyrrer, ikke?
Du stirrer lige frem, og jeg kan kun antage,
at du tænker på mig og ham.
Forståeligt.
Han er der ikke. Jeg mister besindelsen et øjeblik.
Det har stået på i et stykke tid.
Siden du brækkede Mariennes arm og slog hovedet.
Lige siden du bortførte hende
og insisterede på en snak om forhold.
Eller siden du myrdede din kone og forlod din søn.
Det har ulmet i et stykke tid.
Ikke Marienne. Det ville jeg huske.
Du har et lig, der skal begraves.
Tjep-tjep.
Jeg er i chok. Det er alt.
Jeg må tage mig sammen.
Gør man alt ofte nok, bliver man ekspert.
Jeg burde undervise i afskaffelse af lig.
Du har ikke glemt Marienne, vel?
Jeg har lige begravet dig.
Du er ikke virkelig.
Vi kan blive ved hele natten.
Men det er spild af tid, især for Marienne.
Hvornår gav jeg hende sidst mad?
-Hvad er det for et sygt trick? -Hvad? Mig?
Spørg din hjerne.
Jeg opstod direkte fra den.
Her er den vigtige del.
Marienne er virkelig i et bur.
Så fortæl mig hvor.
Det ved du godt, for du og jeg er samme person.
Nej!
Nej.
Vent nu lidt.
Nå... hvad påstår Lockwood, han ved?
Jeg kan bevise det.
Jeg vil bevise det.
Tror du, jeg er en idiot?
Nej, det er ikke...
Du og Rhys Montrose,
den rigtige Rhys, har aldrig mødtes.
Rettelse.
En gang. Da du bandt hans nosser og dræbte ham.
Måske ikke ligefrem en formel introduktion.
Se ikke sådan på mig.
Hvis jeg morer mig, er der en del af dig, der synes, alt dette er så morsomt.
Jeg ved, hvem du er.
Den aften, jeg mødte dig i Sundry House.
-God bog. -Malcolm introducerede os.
Gjorde han?
Malcolm bad mig møde dig.
Jeg syntes ikke, din bog var uhumsk.
Enhver, der gik forbi, så dig mumle til en stol
og antog, du var så skæv som dem.
Men vi talte ofte sammen blandt andre mennesker.
Offentligt, ja. Andre mennesker?
De er festaber.
...ikke plage dig selv, hvis du dummer dig.
Det var ret slemt.
Var der ikke altid kun os, når der var andre til stede?
Nej, vi var ude at spise.
Ikke os alle.
Er du okay, Jonathan? Du ser sløj ud.
Nej, nej. Jeg har det fint.
Undskyld?
Jeg talte ikke med andre, vel?
Husker du Phoebes hjem efter Simons død?
Jeg må have luft.
Var jeg med i samtalen,
eller var det bare noget, jeg sagde, og kun du svarede?
Bekvemt med en fortrolig snak på balkonen, ikke? Alene?
-Begravelsen... -Ja, det var Montrose.
Han var et menneske. Han var fjolsernes ven.
Men han havde for travlt til besøg.
Han talte aldrig med dig. Du iagttog på afstand.
Han nikkede let, fordi du stirrede.
Men alle de sms'er...
Du forestiller dig mig.
Tror du ikke, du kan forestille dig sms'er?
Du er fuldstændig og aldeles sindssyg, Joe Goldberg.
-Rend mig. -Jeg er ikke fjenden.
Bare den del, der gjorde det beskidte.
Du er genial.
Virkelig.
Du hældte alt det mørke, du hadede, i denne beholder, du beundrede,
fordi slutspillet var at møde dig selv, ikke?
Sådan. Alle de værste dele i en lille pakke,
du gerne får en øl med. Bare det gør det lettere.
-Intet gør det lettere. -Mener du ikke, de fortjente det?
Malcolm nedgjorde Marienne.
Du er vild med en dum luder, der er skideligeglad med dig.
Simon misbrugte kunstnere.
Din manipulerende lort!
Og Gemma? Hun havde luret dig.
Folk begyndte at dø, da du dukkede op.
Ikke? Tænk på al den tid, jeg brugte på at få dig til at indrømme,
at jeg gjorde præcis, hvad du ønskede.
Jeg har et lille sammenbrud, men du skal ikke sige, hvem jeg er.
Jeg er ikke en koldblodig psykopat.
Nej. Selvfølgelig ikke. Det er mere kompliceret end det.
Men jeg retter op på din frelse-fetich,
der gik for vidt.
Du prøvede at fortælle dig selv, at du reddede dem, ikke?
En forbedret mand, der beskyttede den indavl
fra en morder i skyggen.
Dig.
Men inderst inde...
<i ...var tanken om, at nogen af dem var værd at redde, noget fis.
Dit perverse svin. Hvad laver du her?
Så Roald havde altså ret.
Hils på de riges morder.
Tak. Ja.
Derfor serverede jeg ham for dig på et sølvfad.
Så jeg låste mig inde i en brændende kælder, fordi...
-Er jeg også suicidal? -Du er benægtelsens mester.
Jeg når dig kun ved at hænge dig over hajerne.
Jeg ville gerne være blid, men du lytter ikke, når jeg siger,
at du lever et uholdbart liv.
Du ender i fængsel eller værre.
Du må omfavne din sandhed.
Derfor…
...Marienne i et bur.
Mit største værk.
Vores største opus.
Indrøm, hvem du virkelig er,
og du vil huske, hvor du placerede hende, Joe.
Åh, gud. Gjorde professor Moore det mod dig?
Nej. Goldberg. Han hedder Joe Goldberg.
Jeg er Marienne Bellamy.
Jeg hedder Nadia.
Okay, lad mig hjælpe dig.
Nej, lad være.
Ved den forkerte kode, bliver han alarmeret.
Okay, jeg ringer 112.
Det kan du ikke.
Hvad? Hør, du er i chok og...
Nej, jeg tænker klart. Jeg er rolig.
Jeg siger dig, ring ikke til dem.
Han dræbte sin kone. Han forfalskede sin egen død.
Det er ikke engang tæt på alt. Han forsvinder. Kommer tilbage.
Du kan ikke ringe.
-Okay, men hvis vi får ham anholdt... -Han slipper altid af sted med det.
Nadia, ikke?
Jo.
Nadia, han forfulgte mig helt hertil.
Han finder mig igen.
Jeg beder dig.
Pis.
Pis. Jeg kan ikke efterlade dig her.
Undskyld. Det kan jeg ikke.
Jeg har en datter.
Hun hedder Juliette.
Hun er det eneste, der holder mig i live.
Jeg må ikke bringe hende i fare,
men komme sikkert tilbage.
Så du må stole på mig, okay?
Jeg stoler på dig.
Det gør jeg.
Har du mad?
Mad? Ja, ja. Selvfølgelig.
Undskyld, hvordan får jeg det ind?
-Ja? -Åbn den.
Okay. Der er noget vand. Okay?
-Og… Det er alt, jeg har. -Luk den.
Okay.
Han har ikke givet dig mad, vel?
Pis.
Tag den.
Jeg…
Jeg har time med ham i morgen,
så jeg sniger mig ind, når han går hjemmefra.
-På fem minutter… -Snige ind? Nej, nej.
Jo. Jeg har gjort det før.
Hvordan tror du, jeg fandt dig?
Jeg stjal hans nøgle, lavede kopier,
og jeg må bare lægge alt tilbage, før han opdager det.
Hvor ofte kommer han her?
Det er længe siden, så jeg ved ikke.
Men han må ikke fange dig hernede.
-Nej. -Kom væk!
Jeg er tilbage i morgen.
Jeg kommer tilbage med mere mad
og en eller anden plan.
Okay?
Hør her.
Lad ham ikke finde ud af, at du kender til mig, okay?
Han vil skade dig.
Vær forsigtig.
Jeg er snart tilbage.
Okay?
Hele natten tænkte jeg på, hvor Marienne kunne være.
Denne morgen er Rhys Montroses forsvinden
den helt store nyhed.
Så ham i mit hoved insisterer på, jeg møder på arbejde som normalt,
ellers vil han ikke hjælpe.
Fanget i helvede.
Undskyld.
Eller er jeg?
Hej med dig.
Rhys har været i mit hoved og stjålet mig fra det,
nej, hvem jeg burde have fokuseret på hele tiden.
Ikke en indbildning af min sølle sindstilstand.
Du burde være den, der betyder noget, Kate.
Jeg var på vej hjem til dig.
Ynkeligt eller charmerende med en croissant?
-Lyder perfekt. -Jeg tænkte på dig.
Du er ikke et af mine problemer,
og jeg ville belønne dig.
Du ligner lort.
Jeg kan lide hende. Hun siger det lige ud.
Jeg har næsten ikke sovet.
-Samme her. -Hvad er der galt?
Fik du ikke invitationen til Phoebe og Adams forlovelsesfest?
Britisk invasionstema.
Skal vi invadere os selv?
Phoebe har brug for psykiatrisk behandling.
Det værste tidspunkt at blive bundet til en igle.
Hun ringer ikke tilbage. Jeg tror, han opfanger mine beskeder.
Han er desperat og rådden.
Jeg burde hjælpe dig
og ikke redde en, jeg angiveligt viste mr. Hyde.
Undskyld, det måtte ud, men jeg finder en løsning.
Vent lidt.
Jeg har aldrig set Phoebe have det samme tøj på to gange.
Ved du, hvor hun finder en kjole til det her?
Nej, men hendes assistent gør.
Jeg ringer.
Du er skarp.
Du skal til time, og jeg må finde Phoebe.
Vi tales ved senere?
Glemme vores sorger med atletisk sex?
Det kan ikke ske hurtigt nok.
I to er så søde.
Ryd op i dit rod, så kan du få hende.
Ellers mister du hende for evigt.
Sikken knibe.
Madonna-luderkomplekset er ikke historiens drivkraft.
Men det er en del af den.
Andre tanker her?
Jeg tror, at 19 og 17 henviser til de virkelige mordofre.
En sand morder er inspiration.
Nej, de er en sjofel vittighed.
33 plus 17 plus 19. Det giver 69.
Du projicerer. Nej.
Det er fjollet. Synes du ikke, professor?
Nadia, vil du afgøre denne debat?
Dyb betydning eller falsk joke?
-Jeg læste den ikke. Beklager. -Har Nadia ikke lavet lektier?
Jeg skulle skrive opgave, men det sker ikke igen.
Hun giver os problemer, Joe.
Sig, hun skal blive.
Sig det, hvis du vil finde Marienne i live.
Nadia, kan du lige vente et øjeblik?
Undskyld, jeg ikke var forberedt. Det er Tarkovsky.
Jeg kan knap nok se på hans lort, så at skrive om det...
Hvordan går det?
Jeg vil ikke snage, men…
Helt ærligt?
Edward.
Jeg har været ret nervøs i hans selskab på det seneste.
Er det alt?
Det er dumt, for jeg kan ikke ryste det af mig.
Ingen af os kan lide etiketter. Hvad er vi?
Hun kan bare lide en dreng.
Det skal jeg ikke bestemme, men hvordan du end definerer det,
er han tydeligvis vild med dig.
Bare han kunne sige det til mig.
Han er lige så nervøs, som du er.
Bare bedre til at skjule det.
-Måske har du ret. -Nadia. Du lyver, så bukserne flyver.
-Jeg skal mødes med nogen, så… -Okay.
Skal vi tale sammen i kontortiden?
Ja, jeg... Jeg ser frem til det.
Pheebs?
Hej.
De sagde, du gik fra prøverummet for at få luft.
Er du okay?
Ja, jeg har det helt fint.
Helt perfekt.
Gudskelov beskytter englene mig.
Skat, du har undgået mig.
Nej. Jeg tror, mine beskeder må være gået tabt. Undskyld.
Hør her.
Jeg har en bil, der venter ude foran, så du kan få den hvile, vi aftalte.
-Du har brug for det. -Du må høre en skøn hemmelighed.
-Forlovelsesfesten, du ved? -Ja.
Det er mit bryllup.
Det her bliver nok min brudekjole.
-Hvad synes du? Jeg elsker den. Gør du? -Den er smuk.
Det er den virkelig.
Du har talt om dit bryllup, siden du var lille.
Du ville have din bedstemors kjole på.
Det tager for lang tid at få den fra opmagasineringen.
Hvorfor haster det?
Gemma.
En dag er hun her...
...nu er hun aske.
Hvorfor vente på noget?
Han siger, han elsker mig millioner gange om dagen.
Det burde være nok, ikke?
Jo. Jo.
Bare sørg for at få ordnet en ting.
-Hvad? -Ægtepagt.
-Sig, at du har talt med advokater. -Advokater?
Taler vi om ægtepagt?
Kate, bare rolig. Alt er ordnet, okay?
Alt er fuldstændig efter bogen.
Hvorfor bliver Phoebe trist, hver gang du dukker op?
Holder du af hende?
Nej, hun prøver bare at hjælpe.
Nok om hende. Jeg har en overraskelse. Okay?
-Kom nu. -Okay.
Marienne er et sted.
Og svaret er gemt i lejligheden. Et kort, en nøgle, noget.
Men jeg kan sgu ikke finde det.
Og hun vil dø.
Der røg dit depositum.
Føltes det godt at smadre hele stedet?
Nu, hvor du har fået det ud af systemet,
må jeg så foreslå, at vi begynder at lede indeni?
Hej med dig.
En hytte i skoven, nyfalden sne.
Meget stærke drinks.
En fantasillion stjerner og intet andet sted at være.
-Kan vi rejse nu? -Er alt okay?
Phoebes forlovelsesfest?
Ikke en forlovelsesfest.
Et bryllup.
-Hvad vil du gøre? -Det ved jeg ikke endnu.
Men lov mig at tage med.
Jeg har brug for en fornuftig person.
Jeg er altid glad for at være din fornuftige person.
Tak, Jonathan.
Vi ses.
Så en date med Kate, din belle du jour.
Har du så accepteret, at Marienne skal dø?
Snart, vil jeg tro. Jeg så hende sidst, før vi tog til Hampsie.
Lad os google, hvor længe en kvinde kan klare sig uden mad.
Du er et skide monster.
Gad vide, hvordan den falske fotograf har det.
Du ved nok.
Lady Phoebes største fan?
Hun er i fængsel.
Hvad har hun med det at gøre?
Hun så Phoebe som sin ven.
Tatoveringen. Kendte alle detaljer.
Hendes hjem, yndlingsrestaurant.
Hun troede, Phoebe sendte hende beskeder.
Hun bortførte hende, torturerede hende.
Dræbte ved et uheld...
Undskyld. Jeg har blandet det hele sammen, ikke?
Kom nu. Jeg fatter ikke, hvad du siger.
Den rigtige morder er også erotomanisk.
Har du se den, Joe?
DR. JEKYLL OG MR. HYDE
Hvad er den mon til?
Tampen brænder.
Bliv ved, solstråle.
Varmere.
Nadia vidste ikke, at hun gav Rhys' bog til hans største fan...
...som allerede havde læst den.
Men det vidste du heller ikke.
HEJ JOE
Gjorde jeg det?
Hvem ellers?
Nej.
-Nej, jeg er ikke… -Besat?
Der er altid en kasse.
De sædvanlige souvenirs.
Kvitteringer, tyggegummi.
Det er hans svedige håndklæde.
LONDON OG SYDØSTENGLAND
RHYS' LEJLIGHED
MORGENKAFFE
Til ære for En god mand i en ond verden
vil jeg vise nogle af mine yndlingssteder i London.
Vi begynder med...
Tandoori Tradition.
Jeg tror, du finder Marienne i tide.
Det bliver varmere.
Meget varmt.
-Kommer du her tit? -Vanemenneske.
Marienne, Marienne.
-Jeg har en plan. -Godt, for jeg har ingen.
Men det er sindssygt.
Så sindssygt, det aldrig vil fungere.
Okay, spyt ud.
-Joe? -Jeg er ikke Joe.
Sådan.
Jeg er stolt af dig.
Tekster af: Stephan Gru