EN NETFLIX-SERIE
Tidligere på You:
Hva er det du gjør, Love? Den gutten vil distrahere deg fra Henry.
Jeg kan ikke bure inne det som bor i meg. Jeg må heller mate det,
og gi det strenge regler.
Så nå har jeg deg, Marienne. Det blir annerledes denne gangen.
Hvis du slår opp "klossmajor", ser du et bilde av meg.
Ok.
Dette har jeg lært om deg, Marienne.
Du liker å føle.
Du er leken og kunstnerisk. Du liker ikke at ting matcher.
Du ser skjønnhet i skavanker, i uventede koblinger.
Du er dyp, ærbødig, godt plantet på jorda,
men allikevel eventyrlysten.
Du er kjent med kaos, men ikke fordi du har valgt det.
Du tar deg av bøker, kunst og unge sinn, men hvem tar seg av deg?
Nei, nei. Det er ikke derfor jeg er her.
Jeg er her for å finne ut hvorfor jeg er her.
Hvorfor deg, Marienne?
Jeg må ikke endre på noe.
Jeg liker å følge etter deg. Du er uforutsigbar.
Og det inni meg er for det meste tilfredsstilt,
men i selvinnsiktens navn, og kanskje for å beseire mitt indre,
spør jeg igjen: Hvorfor er jeg tiltrukket av deg?
Flott! Ja visst.
Helvete.
Ja, greit.
Ok.
-Ok, flott. -Tidlig hjemme? Så ulikt deg.
Ja, jeg vet hvor det er.
Ok, flott. Vi sees der.
Hvorfor følger du ikke rutinen?
Jeg håper ikke det involverer å få deg noe på denne senga.
Ok, nå leker du med meg.
Leppestift. Skal du treffe noen?
Kona mi. Det fortjener jeg.
ER DU PÅ VEI HJEM?
JOBBER SENT. KOMMER SNART.
Pappa er fortsatt på jobb.
HAR HANDLET MAT.
SKAL LAGE ALT DU LIKER, FORDI JEG ER BEST.
Hun er tidenes beste kone, mens jeg holder på med dette.
Bare for å bevise at du ikke er verdt det. Du er bare en forbigående forelskelse.
HVORFOR VIL DU IKKE PRATE MED MEG?
GRAVIDITETSTEST
Hei, pappa, hva…? Hva skjedde med Tokyo? Du skulle være borte en måned.
Ja. Teamet er nesten ferdig, så…
Ok, gratulerer med å ha lært deg å delegere.
Takk.
Glemte du å sove mens du var der, eller?
Det var en lang flytur.
-Det er godt å ha deg hjemme. -Ja visst.
Lyst til å spørre hvorfor jeg er her?
Så klart.
-Hva har skjedd? -Jeg har tatt meg litt fri.
Gitt alt som har skjedd. Det ble litt mye.
Det er greit. Det er forståelig.
-Vi kan gå ut og spise. -Nei, jeg har ting å gjøre inne.
Ja, skjønner.
RESULTAT PÅ ETT MINUTT
SERIØST. JEG TRENGER HJELP.
VI KAN IKKE PRATES MER.
SOM SAGT, KAN VI IKKE TREFFES MER, THEO, JEG
Husker du da vi krasjet pappas Maserati? Vi ble skadet.
Men bedre å lide i stillhet enn å si hva vi hadde gjort.
Dette føles sånn.
Men jeg kan ikke kjøre denne vekk og hevde at noen stjal den.
Jeg var utro mot sjelevennen min. Hva feiler det meg, Forty?
Du hadde ledd. Du sa jeg kom til å bli en dårlig mor.
Barn nummer to er kanskje allerede på vei, og jeg kan ikke si til noen
at jeg kanskje ikke vil ha det.
HALLO??
Slutt. Det er ikke Theos baby. Det er umulig, tror jeg.
Hva skjer? Mobilen din ligger død i nattbordet mitt, fordi du er død.
Og ingen kommer til å lese dette. Så hvorfor tilstår jeg?
DOTTIES DAME- OG VINHELG
Apropos dårlige mødre…
Det siste jeg trenger er en helg som kun handler om Dottie.
Jeg skulle ønske du var her. Jeg trenger deg.
Herregud. Theo, slutt!
Hva faen? Hva faen driver du med?
Tenkte det ville funke. Dette er romantisk som bare faen.
Hva snakker du om?
Ifølge din generasjons filmer er det sånn gutten får jenta.
Jeg er ikke så gammel, og dette er ikke en lek.
Ok, unnskyld. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Du overser meg.
Jeg trenger råd, fordi du er den eneste jeg stoler på.
Pappa er hjemme. Han har allerede gjemt seg på kontoret.
Og jeg bare… Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Han har det ikke så bra.
Nei, han er i sorg. Det er en evigvarende berg-og-dalbane.
Jeg sendte nettopp melding til min døde bror.
-Kom. -Hva? Nei. Gå og ta deg av faren din.
Jeg vet han kan være en drittsekk, men prøv å forstå ham.
Ok. Kan jeg spørre om én ting til?
Ja.
Tenker du på meg når dere to har sex? Fordi jeg ser bare deg.
Du må gå og ta deg av faren din.
Fortjener jeg dette?
Er denne nye babyen en gave eller en straff?
Huff, det høres fælt ut. Er jeg fæl? Hvorfor gjorde jeg det? Er jeg ikke glad?
-Trenger du hjelp? - Nei da.
Det lukter kjempegodt.
Jeg fortjener ham ikke.
Jeg fortjener henne ikke.
Hun lager mat til alenehelgen min,
mens jeg gleder meg til hun drar så jeg kan følge etter deg.
-En perfekt smakebit. Er du klar? -Gjett om.
La meg være tydelig: Du fascinerer meg. Men Love er min sjelevenn.
Moren til barnet mitt, mitt livs kjærlighet.
Og min jobb som ektemann og far er å holde det slik.
Jeg er lykkelig.
Så klart er du det.
Du tenker jo bare på kona di.
Hele tida.
Går det bra?
Ja.
Hvordan får du den så saftig?
Kom og vis meg.
Ja. Akkurat sånn.
-Det var godt. -Kjempegodt.
Takk for at du sa ja til å møtes.
Jeg liker å kunne ty til fysisk vold om du ikke lytter.
På kjærlig vis, altså.
Jeg antar at det beste av dette ligger bak oss.
Du burde sagt ifra at du sjekket opp i din kones oppklarte sak.
-Trodde du på det? -Hva fant han ut?
At naboens datter selger kokain?
Lyst til å se?
Vær så god.
Bare oppsummer det. Fant han noe av interesse?
Det som jeg synes er interessant, er naboen din, bakeren,
Quinn, velkjent fra LA.
Hun har nok egne privatdetektiver som vet hva du gjør.
Og den mest prosesslystne faren du kan tenke deg.
Og Ray Quinn, han vinner.
-Jeg har ikke brutt loven. -Det burde være ulovlig.
Å finne ut hvem som drepte kona mi?
Du vet vel hva som skjer når folk får vite at du etterforsker dem?
Da lager de bråk.
-Fint. -Nei.
Jeg prøver å skape avstand mellom firmaet og ord som utroskap og drap.
-To ulike saker. -Jeg sender deg ikke
tilbake til Tokyo mens jeg prøver å fikse dette.
To ulike saker, for faen! Dette handler ikke om firmaet.
Fordi du og firmaet jeg beskytter ikke er én og samme sak?
Hør her…
Jeg forstår at du sørger. Det er forståelig.
Sørg.
Men dette?
Dette kommer til å koste deg og dine ansatte dyrt.
Du ødelegger liv.
Det verste folk her til bys har gjort, er å gå rundt i treningstøy.
Dette må ta slutt, ok?
Greit.
Takk.
HEMMELIGHETEN BAK LYKKE
Kanskje jeg faktisk får noen svar i helgen.
Jeg elsker å endre liv.
Det var derfor jeg kjøpte vingården. Det skal bli et sted for forvandling
og økologiske viner.
Typisk Dottie å bli venner med Sherry og alle hennes følgere.
Nå kan hun få solgt mamma-saft.
Disse kvinnene skal få oppleve et definerende øyeblikk.
Toppmøtet for optimale mødre og forretningskvinner skaper en ny fremtid.
Emneknagg "livmor".
Jeg drukner i østrogen.
Nå tar vi en skål for kvinnelighet, morsrollen og gründerånden.
Og kutt. Ja!
Snakk om perfekt! Jeg AirDroper filen til deg.
Internett kommer til å dø.
-Takk for at du kom. -Hei, Sherry.
-Vennen min. -Hei, mamma.
-Tok barnehageassistentene Henry? -Ut av hendene på meg.
Snakk om god timing. Du ser helt utkjørt ut.
Og vi er i gang.
Takk for den.
Tro meg, innen mandag er du helt avslappet. Lyst på?
Nei takk.
Du er vel ikke gravid?
-Hold roen. Hun kan lukte frykt. -Jeg prøver en detox-kur.
Du er det? Herregud.
-Er det Joes eller naboguttens? -Hysj, jeg var…
Vi begynner om få sekunder. Vi tar dette siden.
Ta på litt leppestift. Du er blek.
Husker du da vi lot som om vi var foreldreløse? Det var gøy.
TRYGT FREMME PÅ VINGÅRDEN.
Steinansikt. Umulig å lese.
-Unnskyld, hvor er Narnia? -På barneavdelingen. Ser du det treet?
-Takk. -Ja.
Du drar midt på dagen? Byr muligheten seg?
Hei, Dante. Marienne ba meg ta meg av purringene.
-Er det her? -Nei, på kontoret. Hun kommer om en time.
Jeg tror hun mente mens hun var borte.
Så flittig, etter at du brukte tre timer på å tømme én vogn i dag morges.
Takk.
Ok, ingen åpenbare skjelett i skapet.
Det er ingenting å finne.
Det finnes ingen "deg" her, så åpenbart har jeg ikke lett nøye nok.
MØTEPLAN
"Rusavhengighet". Overraskende.
Nå er jeg bare mer nysgjerrig.
"Satt barn i fare"?
DIREKTE KLAGE
"Forsømmelse." "Misbruk."
Dette kan ikke stemme.
BER OM BESKYTTELSE:
Eksmannen, antar jeg.
Jo mer jeg får vite, desto mindre forstår jeg.
Hvem er du?
Det jeg vet, er at problemene dine er alvorlige.
Du har problemer.
Jeg har kone og barn.
Jeg kan ikke involvere meg i dette. Kløen er tilfredsstilt.
"Hva ønsket jeg meg i livet? Et ødelagt ekteskap?
En familie som åt meg opp?
Nei, jeg fortjente mer. Plutselig visste jeg hvordan det så ut."
Hvordan ser det ut?
"Jeg innså at jeg hadde mer å tilby."
Så jeg begynte å skrive. Og stiftet mitt eget firma.
Det var vanskelig, det var slitsomt. Men hvis jeg får det til, gjør du òg det.
Er det alt?
Hvem har spørsmål?
-Ja, du. -Hvordan klarer du å forbli så ydmyk?
Tuller hun?
Jeg bruker en halvtime hver morgen med å uttrykke takknemlighet.
Det er en påminnelse om at vi alle trenger hjelp.
Ok, neste?
Hvis du skal gi oss hemmeligheten bak lykke, hva er det?
Hva kan en moderne, yrkesaktiv mor gjøre for å finne lykke?
Lett. Hvis du vanner ditt eget gress, vil du slutte å lete etter noe grønnere.
Men hva betyr det? Jeg vanner mitt eget gress, og jeg…
-Ok, neste spørsmål. -Nei da.
Kjenner du ikke hvor grønt ditt eget gress er?
Er det mulig du ikke vil lykkes?
At du føler skyld for det du har og saboterer deg selv?
Du må reflektere over eget liv og lese boken min.
Så jeg kan lese om din egoistiske suksess da du plutselig innså at du var verdig?
Høres ut som privilegert piss.
Jeg angrer ikke. Hun har ikke peiling. Jeg vil jo lykkes. Åpenbart.
Du er mektig. Du er elsket. Du er tilgitt.
Takk.
Unnskyld.
-Vi har lagt det bak oss. -Alle dager kan fikses.
Sherry fikk en genial idé. Vi skal lage et IGTV-intervju…
Og vi vil ha deg med.
-Intervju? -Om merkene våre.
Og for å motvirke sinneutbruddet ditt.
Du hadde rett i én ting.
Kvinner må se at kvinner støtter hverandre.
Det er slik vi kan bruke fortrinnene våre. Emneknagg "Du kan sitte med oss."
Ok.
Hei, gudinner. Jeg er på kvinnetoppmøtet
med skaperen av Hjerteformede feilsteg og tvillingmor Sherry Conrad.
Sherry, bloggen din sjarmerer, men det er omsorgen din som rører meg.
Dottie.
Spar meg.
Du er en ledestjerne for oss alle.
-Du er min sjelesøster. -Jeg spyr.
Og sist, men ikke minst, min store stolthet, Love Quinn-Goldberg.
Jeg er så stolt over datteren min, som er nesten like tøff som meg.
-Nesten? -Hun har alt.
Mann, eget firma, ettåring, og muligens en ny på vei.
Herregud.
-Love! Så fantastisk! -Hva faen?
-Hva gjør du? -Sherry, kan du gå?
-Love, jeg... -Nei, kom deg til helvete vekk.
Takk.
Hvordan kunne du gjøre det? Jeg har ikke sagt det til Joe.
Det overrasker ikke. Du har problemer i ekteskapet.
Det angår ikke deg, mamma. Mitt liv, mitt ekteskap, min livmor.
Du kan ikke dele det på sosiale medier.
-Ikke snakk slik til meg. -Noen må jo det.
Du er grunnen til at jeg og Forty sliter. Det er ikke rart livene våre ble slik.
Du viste meg hvordan man får prinsen, bygger et slott, for så å rive det.
Sier prinsessen som fikk så mange madrasser hun ville,
og allikevel klager på erten.
Jeg har gitt deg alt, din utakknemlige hurpe.
Og du aner ikke hva det kostet meg.
Det at du knullet nabogutten
handler om at du er bortskjemt og kjeder deg.
Det at du er bortskjemt er min skyld. Men tristheten?
Se deg i speilet, istedenfor å anklage alle andre.
Pappa, jeg har middag til deg.
Pappa?
Du kan være sint på meg, men du må spise.
Hva faen?
Er du klar, Goldberg?
Bare gå i forveien, du. Jeg kan låse.
Parfymen din gjør at jeg glemmer alt jeg har lært.
-Jeg må holde avstand. -Nei, du kan reglene.
Nei, forresten, bli der litt.
-Hyret du en advokat? -La oss snakke utenfor.
Er det eksen?
Du har ingen rettigheter, jævla narkoman.
Det høres feil ut.
-Hør på meg… -Slipp meg!
-Nei... vi er ikke ferdige.
Du!
-Hva er det som skjer? -Ja, beklager. Det...
Dette ser nok ille ut. Det var et uhell. Det hørtes nok sprøtt ut.
Jeg er Ryan Goodwin. Du har kanskje sett meg på nyhetene?
Jeg gjenkjenner deg. Du burde nok dra, Ryan.
Ja, så klart.
Du vet hvordan det er med ekser.
-Men vi respekterer hverandre. -Ikke se på henne. Dra.
Ja. Vi snakkes, Mare.
-Går det bra? -Det burde du ikke ha gjort.
Jeg ba deg om å ikke blande deg inn.
Du måtte komme løpende og legge deg opp i mine saker?
Du er gal!
Dette angår faen ikke deg, Joe!
-Du er syk! -Nå forstår jeg. Dette er grunnen.
Du er et atferdsmønster.
-Jeg trodde han var blitt snillere. -Jeg er en klossmajor.
Du er et lam, tiltrukket av ulver. Ergo, det jeg føler
er ikke fordi du er unik, men fordi jeg har et sykeligmorsforhold.
Snakk om selvinnsikt.
-Synes du dette er gøy? -Nei.
Jeg beklager. Men egentlig ikke. Jeg ville gjort dette for hvem som helst.
Ok.
Faen ta Dottie.
Hva vet vel hun? Vi var tilbehør for henne.
Et par veskehunder hun matet for mye og kjeftet på da vi dreit på lommeboka.
Faen ta Dottie. Jeg hater henne.
Jeg hater deg også. For at du forlot meg med henne.
Du burde spist meg i magen, Forty.
Svarte du meg nettopp?
Hva i helvete?
Forty?
Gud.
Jeg er dritings.
Så dritings.
Herregud. Forty!
Vent. Er du virkelig her?
Ja, så klart, Lovey.
Jeg bor inni deg. Jeg er alltid her.
Bare rop på meg, så kommer jeg
Men helt ærlig,
hvor glade er vi ikke for at jeg er den eneste som bor i deg?
-Du slapp unna der. Bra jobba. -Gjorde jeg egentlig det?
Jeg er lettet, men jeg lurer på om ikke en ny baby ville roet meg ned.
-Gitt meg noe å fokusere på. -Nei.
Og for det andre, trenger du mer å konsentrere deg om?
Jeg trodde jeg trengte å gifte meg.
Og så flytte og begynne på nytt. Og så åpne bakeri.
Og så noen andre enn mannen min.
Jeg ser den. Den guttungen er kul. Han minner meg om meg selv.
Jeg vet ikke hva som skjedde.
Jeg forelsket meg så hodestups i Joe.
Men nå liker jeg ham ikke…
…lenger.
Han gir meg dårlig samvittighet bare for at jeg er meg.
En sjelevenn skal vel ikke gi deg den følelsen?
-Jeg saboterer for meg selv, hva? -Ja.
Hvorfor kan jeg ikke bare være glad?
Du er ikke glad fordi Joe ikke er sjelevennen din.
Det er det jeg som er.
Det finnes én person som forstår hva du har opplevd.
Jeg sov også på de madrassene. Den jævla erten var sykt ille.
Jeg er så lei for det.
Ikke vær lei deg for at du overlevde.
Du var den sterke. Du visste det ville ende slik.
Det var derfor du klamret deg til meg.
Sykelig forhold til mor.
Tenk at ikke jeg har innsett det. Jeg lærer.
"Å ikke ha byrder, gjør mennesket lettere enn luft,
og lar oss nå nye høyder og forlate jorden, fri.
Så hva skal vi velge? Byrde eller letthet?"
-Hei, hva…? -Det er krise.
Beklager at jeg ringer sent.
-Hei. -Hei.
-Hva skjedde? -En feil med sprinkleranlegget.
Jeg prøvde å tilkalle hjelp. Nå er mange tusen bøker ødelagt,
-og jeg mister jobben. -Det skjer ikke.
Ikke din skyld at kommunen ikke vedlikeholder bygget.
Du har ringt verdens beste bok-redder, så vi skal sortere ut de som kan reddes.
-Det ordner seg. -Ok, jeg velger å tro på deg.
Dette handler om kjærlighet for bøker. Jeg ville gjort detsamme forDante.
Unnskyld. For det i sted. Du prøvde bare å hjelpe.
Det er ingen unnskyldning, men han får frem det verste i meg.
Det går bra. Vi er alle under forbedring.
"Når du har blitt bearbeidet så lenge, vet du aldri når du ferdig."
Jericho Brown. Kjenner du til ham?
Hvorfor bruker jeg mine gamle triks på deg?
Jeg leste om ham i The New Yorker, og den setningen sitter klistret.
Men jeg vet ikke så mye mer om ham.
Måten du håndterer bøkene på.
Bare en mor… Der, ja. Jepp. Slutt.
Men bare som tidsfordriv…
Det er et personlig spørsmål, men det er etter stengetid…
Bare spør.
Hvordan er datteren din?
Hun er fantastisk. Snill og morsom.
Hun liker å lete etter hekseringer. Hun finner dem alltid.
-Hun elsker å tegne. -Akkurat som moren.
Ingenting slår følelsen av å se på barnet ditt,
og vite at de blir bedre enn deg.
Hvordan kunne du skade barnet ditt? Alt jeg ser er kjærlighet.
-Din tur. Hvordan er Henry? -En sann terrorist.
Nei, han er herlig. Søt. Han elsker Hemingway og Fitzgerald.
Du har jo sett at han tar etter flaska.
Jeg håper at han er bedre enn meg.
Hvorfor ser du sånn ut?
Jeg hadde en forestilling om hva en lykkelig slutt var.
Perfekt familie, stakittgjerde. Nå har jeg det.
Jeg vil det beste for sønnen min. Og jeg er redd at dette er feil.
-Jeg burde ikke klage. -Jo, jeg forstår.
Det er vanskelig å oppdra barn etter å ha vært innom barnevernet.
Da du sa at ikke du var rik, kunne jeg se det på deg.
Ja, jeg hadde vært i et titalls fosterhjem før jeg fylte 18,
og selv om det ikke ga mening…
…trodde jeg alltid at mamma ville komme og redde meg.
Det gjorde hun jo aldri, men jeg fikk lyst til å bli en bedre mor.
Jeg håpet på det samme. I årevis.
Og jeg fikk jevnlig bank på grunn av det.
Jeg tror det gjorde at jeg holdt ut.
Men hun kom heller aldri for å hente meg.
Jeg snakker aldri om dette, ikke med Love engang.
Hun kan aldri forstå det fullt ut.
Men det gjør du.
Vi burde jobbe videre.
Hva skjedde med Ryan?
Beklager.
Jeg likte ikke det jeg så,
og jeg lurer på hvordan noen som behandler deg slik,
fikk foreldreretten over barnet ditt.
Vi var begge narkomane da Juliette var baby.
En kveld kjørte jeg på rødt lys.
Og den andre sjåføren ble hardt skadet,
og hvis Juliette hadde sittet på den andre siden…
Satt et barn i fare.
Det, og det at han ble nykter før meg, gjorde at han fikk full foreldrerett.
Siden har han løyet for å beholde den.
Løyet?
Ja, han har penger. Godt likt lokal kjendis, en hvit mann.
Og hvite menn får mange nye sjanser.
Så når han anklager meg for forsømmelse, så tror de ham.
Selv når jeg sier at han ga meg feil adresse.
Han kan få meg pågrepet for hærverk
for å ha skrapt opp bilen, noe jeg ikke turte å gjøre fullt ut.
Og den jeg liker best,
verbalt og følelsesmessig misbruk fordi jeg kalte ham en pikk.
Han har bygget en sak mot meg i årevis, og alle tror på ham.
Alle tror på ham over meg, fordi hvem er vel jeg?
Så trist. Det høres helt forferdelig ut.
Ingen tvang meg til å kjøre den kvelden.
Det er et valg jeg må leve med.
Ja, men at Ryan manipulerer domstolene: Noen burde stanse ham.
-Jeg melder meg frivillig. -Jeg jobber med saken.
Jeg traff en advokat over middag i går.
Advokat. Du var ikke på date.
Han tror vi kan få delt foreldrerett,
hvis jeg kan vise hvor bra jeg klarer meg, og dommeren tror på meg.
Hvis jeg kunne unnslippe Ryan, ville jeg tatt Juliette med til Paris.
Vi kunne ha tegnet dagen lang utenfor Sacré-Cœur.
Det høres magisk ut.
For deg.Tragisk for meg å miste deg.
Du er mer enn mine problemer. Du er ikke som moren min.
Du elsker barnet ditt. Hun burde bo hos deg. Du er deg.
Du tar ansvar for det du har gjort galt.
Du står rakrygget. Du er så…
Nei! Vær så snill!
Det går bra, se. Det er bare rett over oss.
Å, helvete. Love kommer til å drepe deg.
Du har ikke vært deg selv i helgen.
-Er du gravid? -Jeg er fyllesyk. Jeg er ikke gravid.
Så dumt.
Det går fint.
-Så hva er galt? -Jeg vet ikke.
Jeg er bare ikke lykkelig.
Og det er ikke Joes skyld. Han er bare ikke sjelevennen min.
Ingen som prøver å elske deg er godt nok når du er tvilling.
Ut fra mine egne tvillinger vet jeg at du har rett.
Men alt dette om sjelevenner er bare noe piss.
Man velger sin sjelevenn.
Jeg og Cary hadde noen grunnleggende problemer.
En periode likte jeg ham ikke.
Men jeg bestemte meg for at han var min, og jeg fikset det.
Kjærlighet er kjemikalier: Dopamin, oksytocin, serotonin.
For å aktivere dem, må du trene, spise proteiner og få åtte klemmer.
Når du er glad og frisk, kan du ta ekte valg.
Og det inkluderer å velge hvem du vil dele livet med.
-Og så lett er det? -Det er ikke lett. Men det er verdt det.
Kjære Forty, du har vært min bestevenn siden før vi ble født.
Min andre halvdel.
Men jeg kan ikke savne deg hele tiden.
Jeg kan ikke oppdra barn med hjertesorg. Jeg må velge Joe nå.
Jeg kommer alltid til å elske deg.
Men jeg må ta farvel nå. På ordentlig denne gangen.
Selv så vondt det gjør.
Ha det, du.
SLETT KONTAKT
Hva faen? Hva gjør du her?
Du ringte meg. Du fylleringte klokka 04.
Jeg ble redd, så jeg tok en Uber.
Beklager. Jeg kan ikke huske det.
-Det beviser at du tenker på meg. -Ok.
Jeg kan kjøre deg hjem, men du må lytte.
Jeg bryr meg om deg.
Kan jeg få si noe kjapt først?
Ok.
Pappa sliter skikkelig.
Han har hyret en privatetterforsker til å følge etter folk.
Og han har alle mulige slags konspirasjoner
om drapet på Natalie,
med navn på folk i Madre Linda, inkludert deg og Joe.
Hva?
Fiona, jeg tror du vil like denne…
Jeg venter på deg utenfor.
Hei, gutt. Jeg elsker den boka.
Det passer ikke i dag, jeg må…
Han blir sint, og han skader deg.
Han sier at det aldri skal gjenta seg, og så gir han deg blomster, sant?
Det er mange slemme menn der ute, og noen ganger oppdager man det for sent.
Gå ut med de andre guttene.
MIN OFFISIELLE OPPSIGELSE
Nå vet jeg hvorfor jeg valgte deg, og det er ikke et gammelt atferdsmønster.
Men i dag starter neste fase
av min læring. Å vite at du finnes, å se deg, å elske deg, men aldri få deg.
Fordi så lenge jeg elsker deg, er du i fare.
Hei, kan vi ta en prat?
-Vi har mye å gjøre. -Du vil glemme det.
Gå tilbake til slik ting var før.
Snart lager jeg skatteskrin som Love kommer til å finne.
-Marienne… -Jeg har følelser for deg.
Jeg vet ingenting kan skje.
Du er gift og har tidenes søteste baby.
Jeg ville aldri ha splittet en familie.
Ikke at du ville vært villig til det…
…fordi du elsker kona di, og vi ble bare litt revet med.
Så ikke vær redd. Jeg vil ikke ha noe.
Jeg bare… Det kan bare fordunste, ok?
Greit?
Vent. Det er ikke ingenting.
Jeg ville aldri ødelagt familien din. Jeg ville aldri såret Henry.
Jeg vet det. Jeg ville aldri stått i veien for din familie.
-Jeg ville aldri såret Juliette. -Jeg vet det.
Å nei.
-Vi kan ikke gjøre dette. -Jeg vet det.
Helvete.
-Nei, du må gå før dette… -Ja, vi kan ikke…
Jeg kom for å si opp. Jeg trodde det ville hjelpe.
Du trenger ikke å gjøre det.
Men vi burde ta en prat etter at vi har fått roet oss litt.
Jeg har aldri følt meg mer klartenkt.
Men jeg må finne ut hva jeg skal gjøre med Love.
Jeg lar henne ikke skade deg. Ingen skal få skade deg.
Jeg skal forutse henne denne gangen.
-Du er tidlig hjemme. -Hei, fikk du meldingene mine?
Vi må ta en prat.
Hun vet. Hvordan er det mulig?
-Er alt ok? -Nei.
Theo sier at Matthew har hyret en privatdetektiv.
Han tror ikke saken er løst.
Ok, hva vet han?
Jeg kan finne ut av det. Theo er forelsket i meg…
-Og det vil du bruke? -Tja.
Jeg skal bare si dette, men du kan si nei.
Jeg kan... late som om han har kjangs.
For 19-åringer gjør alt for å få sex.
Vel, dette var uventet,
men nå blir Love for opptatt til å legge merke til oss.
Jeg vet det er galskap, og det krever mye tillit, men…
Det er en kjempebra idé.
-Jeg stoler på deg. Vi er på lag. -Tidenes beste lag.
Vi er tidenes beste lag.
Vi er ikke sjelevenner, men det er en form for kjærlighet.
Og dette vil holde henne opptatt, så jeg kan fokusere på deg.
Dette er flott for alle.
Tekst: Lise McKay