-Hoppsan, förlåt. -Ja, du har sagt det.
Stämningen har varit spänd sen jag råkade avslöja
att Yuri och Juliana är ihop.
Jag visste inte att Lee stod där. Det var en olyckshändelse.
-Så du förstör liv utan att försöka? -Jag är verkligen ledsen.
-Jag har aldrig sett sån ånger. -Nej, det är Praveena.
-Jag var rädd att det var kört. -För att du var besatt av Yuri?
Det var för att hon var ledsen, vilket du rådde bot på.
Ja, med dina råd.
Vem minns detaljerna?
Praveena kan bli min första kyss. Med en tjej. Eller hur?
-Jag har nåt jag måste få klart. -Jag kan vara tyst. Du kan äta upp.
Jag måste gå, Kitty.
Okej.
Måste du jobba i helgen? Det är ju koreanskt nyår.
Det gör väl inte våra förfäder nåt att vi äter tteokguk en dag för tidigt.
Jag oroar mig bara för dig. Du jobbar hela tiden.
Jag är din pappa, och du oroar dig för mig?
När blev du så vuxen? Va?
Åh, det här är en bra låt.
Det är en lite äldre låt, en av din mammas favoriter.
Ja, det är hennes favoritlåt.
Du är riktigt vass på att sjunga.
Bra att du brås på din mor.
-Jag drar nu. -Okej.
-Vi ses där hemma. -Okej.
Dae Kim.
Tjena.
-Hur är det att bo hemma? -Rummet är mindre, men det är okej.
-Har din farsa sagt nåt? -Han blev rasande att jag bor hos mamma.
Fast jag saknar att bo på skolan. Jag saknar Juliana och… Kitty!
Hej!
Hej.
Yuri!
Vi kan prata senare.
-Hej då. -Okej. Hej.
Åh, vad jag har saknat dig, älskling.
Nu behöver vi inte smyga längre. En ljuspunkt med att inte bo ihop.
Tack och lov.
Hur är det med min favoritelev?
Ingen uppenbar nepotism, pappa.
Det är din flickvän jag frågar. Hajen.
Jag ber om ursäkt. Igen.
Ingen fara. Det var lysande.
Har du bestämt dig angående skidresan än?
Bara du och jag tillsammans i backen. Du älskade att åka skidor som barn.
Det var Joon Ho, inte jag. Och vi har redan planer för helgen.
Hm, det vore synd att låta stugan stå tom. Igen.
-Ska han inte fira seollal med familjen? -Mina syskon firar med sina mammor.
Joon Ho är på turné, så jag är hans sista val.
Han verkar ju anstränga sig. Det kan bli en chans att…
Plåga mig själv? Glöm det.
Kom så får vi samlingen överstökad.
Som en del av skolans nyårsfirande har vi traditionella dekorationer
såsom bokjori.
Nu ska ms Miller,
en av eleverna i festivalplaneringskommittén,
berätta för er om det.
En bokjori använder man för att rensa bort jord från ris.
På seollal betyder det tur inför det nya året.
Tack, ms Miller.
Din kunskap om koreansk kultur är som alltid beundransvärd.
Äran är min.
Precis.
Vi ska även ha vår årliga öppning av tidskapseln från klassen som gick ut
för 40 år sen.
Tidskapslarna är en hörnsten i KESS pågående åtagande
att bevara vår skolas historia.
Eller KESS-toria, om ni föredrar.
Och dokumentera våra arvstipendiaters erfarenheter.
Åh, mammas stipendium.
Tyvärr blir det ingen kapsel i år då den tiden och budgeten har allokerats
till mindre akademiska aktiviteter.
Och där kommer jag in, precis i tid innan ni somnar.
I riktig seollal-anda har jag en present åt er.
För att fira det nya konstcentret ska jag anordna en elevuppvisning
i slutet på terminen.
Och förstapriset är en pengasumma!
Du måste vara med, Dae. Du har en änglalik röst.
Pengarna skulle komma till nytta, men att sjunga är en hobby för mig.
Oroa dig inte. Jag coachar dig.
Jag blir manager och du artist. Jag ska inte ens ta nån provision.
Tror du att jag kan vinna?
Ja.
Okej, då gör vi det.
Alex.
Kitty.
Min mamma kan ha lämnat en ledtråd i tidskapseln om min koreanska släkt.
Ja, men de kommer inte att öppna din mammas tidskapsel på flera år.
Men du kanske kan göra ett undantag för mig?
Tyvärr. Min pappa har hand om tidskapslarna.
-Så det går inte. -Nej. Jag måste förbereda nästa lektion.
-Vi ses, okej? -Okej.
-Hur är det att bo med Kitty? -Det är väl lugnt.
Hon är helt betuttad i Praveena, vilket vore sött om jag inte var så sned
på att hon avslöjade oss, vilket jag vet var oavsiktligt, men…
För vad det är värt tycker jag om att bo med mamma.
Vi har haft många bra samtal.
Du hade rätt att jag behövde nå ut.
-Vad är det? -Jag måste berätta en sak.
Egentligen var det Kittys idé att du skulle nå ut till din mamma.
Vadå?
Hon visste vad du behövde.
Det gjorde väl mig osäker, så jag tog hennes idé,
och jag är verkligen ledsen.
-Jag struntar i vems idé det var. -Du är inte arg?
Nej, självklart inte.
Okej.
Så du tänker bara marschera in och be om tidskapseln?
-Ja. -Det måste vara din vita kaxighet.
Där är din kompis.
-Hej, Kitty. Q. -Hej.
Läget, Prav? Din lugg ser luxuös ut.
Tack så mycket.
-Ska ni till gympasalen? -Nej. Arkivbyggnaden.
Jag vill öppna kapseln från när mamma gick här.
Det blir svårt. Jag har jobbat där. Man behöver behörighet.
Så vill du ha den, får du stjäla den.
En vänlig påminnelse bara: Du har redan fått en varning.
Oroa dig inte.
Jag känner vakttanten. Hon är lätt att ta sig förbi.
-Vad sägs om imorgon kl. 21.00? -Det låter bra.
-Schyst. Vi ses, då. -Hej då.
Q!
Har du sprutat lim i mina turskor?
Nu projicerar du nog, Jin.
Jag skulle aldrig riskera att göra så mot en lagkamrat.
Akta dig. Du har ingen aning om hur lågt jag kan sjunka.
Jo, det gör jag faktiskt.
Och det är mycket lägre än så.
Vad gör du här så här dags?
-Hänger med Juliana? -Jag är på väg hem.
Vad har hänt med dig? Du ser sjukt käck ut.
Eventuellt planerar jag att stjäla tidskapseln från mammas klass.
-Va? Var får du alla idéer ifrån? -Det var faktiskt Praveenas idé.
Hon ska hjälpa mig.
Jag är avis.
Va?
Det var ju så vi blev nära varandra.
Vill du vara med? Jag kan behöva fler ögon.
Och förstöra er dejt? Nej, tack.
Men jag är med på nästa.
Hej. Hur är läget?
Vad gör Eunice här?
Jag tror att din bästa chans att vinna tävlingen är
om du framför en popduett.
För att vinna behöver du de tre S:en:
sexappeal, spandex, sceneffekter.
Och…koreografi.
Det var tre S och ett K, och jag vill inte dansa.
Det är ingen fara. Koreografi är lätt.
Ett, två och tre, fyra, och fem, sex, sju, åtta och ett.
Okej?
Lätt.
Tre, fyra och fem.
Sex… Nej.
Så här.
-Ett, två, tre, fyra. -Ett, två, tre…
Nej. Inte så mycket.
-Och ett… -Ett, två…
-Okej. -Vad är det?
Nej.
Ett, två och tre.
-Nej! Det är som en flamingo. -Det här funkar inte.
Det är inte mitt fel att du inte klarar av konstruktiv kritik.
Berätta för dem om din briljanta idé.
Jag kom just på grädden på moset till ditt uppträdande.
När låten slutar, vänder du på dig, lutar henne bakåt och slätar av henne.
Vad då "slätar av"?
Vad jag menar är…
-Perfekt! -Absolut inte.
Min son har rätt.
Din instinkt är mitt i prick.
Jag ska inte störa er.
Men Baek Jong Won sa att han gärna lagar middag i stugan.
-Du älskar ju hans ramyun. -Den berömda kocken?
Ja, han är en vän.
Fundera på saken.
Din pappa försöker.
-Var var vi? -Jag skulle just gå.
Jag fixar inte det här.
Dae.
-Hördu? -Dae!
Vad tusan?
Du. Hur fick du polyester att krympa?
-Lika för lika, Quincy. -Lika? Du tog min plats i DM.
Jag vill inte fortsätta med det här.
-Jag trodde att vi flörtade. -Jag är inte intresserad.
Åh, gosse. Du får nog byta om.
-Bra. Du tog med musklerna. -Är det jag det?
Bli inte för uppspelt nu. Vi behöver nån som når hyllan.
Dae och Q var upptagna.
Okej. Vi kurar ihop oss. Här är planen.
Jag distraherar tanten.
Åh, det var länge sen!
Fru Park, hur är det med barnbarnen?
Det är bara bra. Jag har köpt likadana klänningar åt flickorna.
-Får jag se? -Var la jag dem?
Nu ska vi se.
Varför måste vi göra det här?
För jag har en helt annan släkt som mamma kom hit för att hitta.
Om det finns nån ledtråd i tidskapseln, måste jag ha den.
Rörande.
Jag skulle vilja radera halva min släkt.
Finansierade inte din pappa ett konstprogram för att få umgås med dig?
Han kompenserar bara för att han inte funnits där.
-Som med skidresan till seollal. -Vill du lappa ihop er relation?
Jag antar det, men…
Att vara ensam med honom är stressigt.
Det vore annat om släkten var med, som de ska vara på seollal.
Eller till och med bara högljudda och pratsamma människor, som du.
Som buffert.
-Tänk om vi skulle göra det? -Ha mig som buffert?
Dig och killarna.
Det vore roligare än att vara här. Vi kan hjälpa dig om det behövs.
Professor Lee, jag kan lova dig att jag är bekant med gång 12.
-Det är här! -Jag kan varenda centimeter.
Varför skriker du?
Jag hör dig mycket väl.
Okej.
-Så gammal är jag inte. -Jag vet!
Herregud.
Här är de. Festivaldekorationer.
Verkligen bra jobbat.
Då går vi väl nu.
-Du borde provspela till musikalen. -Tycker du?
Din röstprojektion…
Praveena räddade oss. Det är bara vår andra dejt.
Dejt?
Hon smörar för en gammal tant.
Du är här med skolans snyggaste kille.
Okej.
Det är inte mycket till dejt.
-Ta med henne på skidresan. -Det är ett rätt stort steg.
Där är den!
Du har nog rätt.
Stå inte bara där. Ta ner den. Låt handskarna komma till nytta.
Det är därför du är här.
Jag kan knappt tro att det funkade. Jag önskar att jag kunde tacka dig.
Äh, det behövs inte.
-Åker du skidor? -Nej, men snowboard.
Vill du följa med till Min Hos farsas skidstuga i helgen?
Till semesterhuset där Koreas Kris Jenner semestrar?
Ja, definitivt.
-Grymt. Jag kan knappt bärga mig. -Kul.
Wow.
Vad gör du?
Jag vill dokumentera ditt arbete innan ditt mästerverk avtäcks
på konstfestivalen.
-Det kommer att bli en braksuccé. -Jag längtar tills du får se den färdig.
Minns du förra våren när jag sa att jag gillade dig?
Vi var här.
Det glömmer jag aldrig.
Fast jag visste redan.
Varför skulle Yuri annars bry sig om konstmaterial?
Jag fick färg på min nya Loewe-väska på grund av dig.
Åh Gud, förlåt.
PACKA VÄSKORNA. VI ÅKER TILL STUGAN EFTER FESTIVALEN.
Vad tror du?
En skidhelg. Det kan bli kul.
Egentligen ska jag till Daegu och hälsa på min moster.
Ja, okej.
SKA BLI KUL!
SCHYST COVEY… SKA NI ANDRA MED?
Skit samma. Vi åker med.
Vad då?
Kom igen. Det är inte för att Kitty ska dit.
Det verkar bara inte gå en minut utan att Kitty klampar in och stör.
Kitty kan klampa in var hon vill,
men inte i det här förhållandet.
Du är söt.
Yuri. Vänta.
Du anar inte vad jag hittade i tidskapseln.
"Eve Songs kulturarv av Jina Lim". Åh Gud.
Jag vet. Jag har väntat för att se den med dig.
Och så har jag ingen VHS-spelare.
Jag vet var man kan hyra en. Sen måste jag till Julianas premiär.
-Jag kan gå själv. -Nej. Det här gör vi tillsammans.
Precis som de.
Kom igen.
LYCKA TILL MED VIDEOSPELAREN. DÅ SES VI SEN?
Åh, här är det.
Vänta, de har stängt.
Åh nej, de har stängt för gott.
Vänta, deras nya adress är…
-Är det långt? Det ser så ut på dig. -Nej, det är det inte.
Men det är rusningstid, så vi borde dra.
Vi går inte tillbaka tomhänta. Vi kan se den efter festivalen.
Du är min räddare.
Jag ska fixa en taxi.
Okej.
Juliana, din målning är underbar.
-Tack. -Det är ju du och Yuri.
Ja. Det var meningen att hon skulle vara här.
-Du är verkligen duktig. -Tack.
SNART SKA MÄSTERVERKET AVTÄCKAS!
DET ÄR NÄSTAN ÖVER. VAR ÄR DU?
Kitty-cat?
-Hej! -Där är du.
-Kom så äter vi lite tteokguk. -Okej.
Vänta, älskling. Jag är jätteledsen. Min mobil dog.
Jag behövde dig här, men det du gjorde med Kitty var tydligen viktigare för dig.
-Nej, du förstår inte… -Det gör jag nog.
Vänta, Juliana!
Tack ska du ha.
Tack. Åh, kära nån.
-Jag tar första tuggan. -Ja, det gör du.
Det är ju jättegott. Tack.
-Jag sa ju det. -Juliana.
Det kommer väl inte att bli som vår första dejt i helgen? För det…
Var inte bra, och så kommer det inte att bli.
Den här helgen kan bli vår chans att se vad som kan hända.
Och jag har mina hopp här uppe.
För jag gillar dig. På riktigt.
Okej, då.
Bora, det där är din sista kaka.
Tänker du ge mig synpunkter?
Konstruktiv kritik?
Nej, jag vet att jag är lite jobbig när det gäller träningen.
Men sluta inte på grund av mig. Jag lovar att ta det lugnt.
Ärligt talat vet jag inte om jag är tillräckligt bra.
Du behöver bara träna mer.
Det handlar om muskelminne, att träna tills kroppen minns.
Om du tränar finns det ingenting…
Men du har en otrolig röst, annars skulle jag inte sjunga med dig.
Är det din syrra?
Ja. Hon är familjens sötis.
Det finnas nog fler än en.
Okej.
Det där var rätt bra.
-Lägg av nu. -Vänta.
Jag ville bara säga att jag är ledsen för allt.
Jag var desperat att vinna. Det är ingen ursäkt.
Men det är svårare att bli upptäckt här.
Det menar du inte?
Min pappa sprang 400 meter häck för Sydkorea i OS 1988,
så om jag inte åtminstone rekryteras av en D1-skola, har jag misslyckats.
-Jag har inga olympier i familjen. -Tur för dig.
Men jag har läkare.
De är i Filippinerna och räddar liv och är genier,
och jag stör mig fortfarande på att jag fick C i biologi, så…
Jag förstår.
Det där med att misslyckas.
Men vad du gjorde…
Det sårade mig.
Inte bara att du tog platsen i DM, utan…
…att du lekte med mina känslor.
Jag vet. Om du vill kan jag prata med Alex.
Det är nog för sent nu.
Skulle du göra det?
Q, hej.
-Vi ses väl, då? -Det räknar jag med.
Kivas ni? Eller nåt annat som börjar på K?
-Katherine Song Covey! -Kurtiserar!
Jag anar romantik.
Säg inget till Dae och Min Ho.
De är inte så förtjusta i Jin.
Jag vet.
Brukade han ta Min Hos hårspray?
-Ja. -Va? Varför?
-Den är säkert jättedyr. -Vi borde gå och packa.
Åh, hej. Juliana är inte här.
Jag vet. Hon gömmer sig för att undvika mig. Och dig.
Bra att du är här.
-Nu vill jag se videon. -Du har inte sett den än?
Nej, det här gör vi tillsammans. Kom.
Hej, det här är Eve Songs familjearvsprojekt.
Och jag är er värd Jina Lim!
Mamma har alltid haft huvudpersonsyndrom.
Här, Seojoon. Ta kameran.
Skulle inte det här handla om mig? Jag borde vara med.
Hördu. Det handlar om din roll i mitt liv, Seojoon.
Är jag din kusin eller din kameraman?
Jag slår vad om att "Seojoon" är Simons koreanska namn.
-Det är Simon som pratar. -De låter som goda vänner.
Bråka på er fritid.
Så, var kommer Eve Hyejin Song att vara om 40 år?
Förhoppningsvis är du och jag fortfarande vänner.
-Kanske har vi blivit grannar. -Eve lägger alla sina pengar på tidningar.
Hon kommer aldrig att ha råd med eget hus.
Jag kan flytta in med dig och Hana om du bjuder med henne ut.
Ni skulle bli ett jättegulligt par.
Hur som helst,
när den här tidskapseln öppnas, kommer jag att vara över 50 år.
Wow.
Jag kommer att vara journalist och gift med nån som är smart och snäll.
Och vi kommer att ha barn. Minst ett.
En tjej, hoppas jag.
Och jag hoppas få åka till Korea med mamma.
Hon kan visa mig runt i Bukjeon.
Det är hennes hemort.
Vid det laget
kanske hon talar med sin syster igen.
Vad tror du, Seojoon?
Jag vet inte, Eve. Vi har försökt få dem att prata.
Och vi ska inte ge upp än.
Jag kom hit för att hela vår familj.
Vad är det för fel nu?
Åh, Kitty.
Är du okej?
Jag har aldrig sett mamma i den åldern på video förr.
I min ålder.
Jag menar, hon låter precis som Margot.
Hon ser precis ut som Lara Jean.
Hon…
Hon gillade att lägga sig i, som du.
Efter skidresan ska jag åka till Bukjeon och leta upp min familj.
Yuri.
Följer du med?
Självklart.
Jag finns alltid där för dig.
Vadå?
Covey, bilarna är här. Nu drar vi.
Undertexter: Ralf Sjölander