SOUKROMÁ KOREJSKÁ ŠKOLA V SOULU
Promiň.
Jsi jak ohraná deska.
Máme tu dost dusno, co mi před profesorem Leem ujelo,
že spolu holky chodí.
Tak znova. Fakt jsem netušila, že tam Lee je.
Nebylo to schválně.
Náhodou ničíš lidem životy?
Moc mě to mrzí.
- Koukám, že tě to fakt vzalo. - Ne, píše mi Praveena.
Bála jsem se, že jsem to v klubu podělala.
Ignorovalas ji a řešila jen Yuri.
Protože byla rozhozená. Dobře to víš.
A taky jsi to vyřešila.
- Jo, díky tvojí radě. - Koho zajímají nějaký detaily?
Pořád může být první, koho políbím.
Teda jako holku.
Musím před školou něco dodělat.
Já sklapnu, ať nemusíš chodit. Klidně si to dojez.
Už musím jít.
Tak fajn.
Proč musíš o víkendu do práce?
Je přece Sollal.
Předkům nebude vadit, že si dáme ttokkuk o den dřív.
Jen o tebe mám starost.
Pořád jenom pracuješ.
Jsem tvůj táta a ty se o mě bojíš.
Kdy jsi najednou tak dospěl? Už jsi velkej.
Tahle písnička je skvělá!
Je sice starší, ale tvoje máma ji má moc ráda.
No jo, je její oblíbená.
Zpíváš moc hezky.
Ještě, že jsi v tomhle po mámě.
- Tak já jdu. - Dobře. Užij si to.
- Dobře. Uvidíme se doma. - Jasně.
Dae Kime!
Čau.
Zase bydlíš doma?
Jo. Mám sice trochu menší pokoj, ale jde to.
- Co táta říkal na to, že bydlíš s mámou? - Zuřil. Myslí, že se jí zastávám.
Ale chybí mi koleje.
Hlavně Juliana. A taky mi chybí… Kitty!
Ahoj.
Čau.
Yuri!
Uvidíme se pak.
- Tak čau. - Měj se, Kitty.
Zlato, tolik jsi mi chyběla.
Už nemusíme tajit, že spolu chodíme.
Aspoň něco dobrýho na tom, že spolu nebydlíme.
To jo.
Jak se má můj oblíbený génius?
Není na protekci ještě brzo?
Já myslel tvou holku.
Dračici.
Ještě jednou se omlouvám.
To nic. Bylo to skvělý.
Vyrazíš se mnou na prodloužený víkend na hory?
Jen ty a já, spolu na sjezdovce.
Jako malej jsi to miloval.
To byl Čun Ho, ne já.
Stejně máme se Stellou na víkend plány.
Je škoda, že srub zůstane zase prázdný.
Táta neslaví Sollal s celou rodinou?
Mí sourozenci tráví svátky s mámama.
A Čun Ho je na turné, tak jsem mu zbyl jenom já.
Ale aspoň se snaží.
Nikdy nevíš. Třeba bys mohl…
Dobrovolně se mučit? Zapomeň.
Tak pojď, ať už máme to shromáždění za sebou.
V rámci oslav lunárního Nového roku
bude škola vyzdobená tradičními dekoracemi.
Včetně bokčori.
A slečna Millerová,
studentka z organizačního výboru oslav, nám k tomu poví něco víc.
Bokčori je nástroj na přesívání rýže.
Během Sollalu symbolizuje štěstí v novém roce.
Děkuji, slečno Millerová.
Jako vždy se klaním vašim znalostem korejské kultury.
Bylo mi ctí.
Jak říkám.
Také nás čeká každoroční otvírání časové kapsle maturantů,
kteří dostudovali před 40 lety.
Tyhle časové kapsle tvoří základ dlouhodobé snahy
o zachování historie naší školy.
Nebo KISS-torie, chcete-li.
A dokumentování zážitků našich zahraničních stipendistů.
To byla moje máma!
Letos bohužel kapsli vynecháme,
protože čas a peníze na ni určené byly využity
k víceméně neakademickým činnostem.
A proto přicházím já.
Akorát včas, než tu všichni usnou.
Když je ten Sollal, připravil jsem si pro vás dárek.
Na oslavu nového uměleckého centra
uspořádám na konci semestru přehlídku studentských talentů.
A vítěz si odnese finanční odměnu.
Koukej se přihlásit. Máš zlato v hrdle.
Našim by ty peníze bodly.
Ale zpěv beru jen jako koníček.
Neboj, brácho. Budu ti dělat kouče.
Budeme tým snů, manažer a umělec.
A ani nechci provizi.
Fakt myslíte, že bych mohl vyhrát?
Že váháš!
Tak jo, zkusíme to.
Alexi!
- Kitty! - Máma do té kapsle určitě něco dala.
Třeba něco o mé korejské rodině.
To jo, ale kapsli tvé mámy otevřou až za pár let.
Nemohl bys kvůli mně udělat výjimku?
Já bych rád, ale kapsle má na starost táta.
Tak to mám smůlu.
Bohužel. Musím na přípravku. Tak zase někdy, jo?
Dobře.
- Jak se ti bydlí s Kitty? - Jo, pohoda.
Má plnou hlavu Praveeny.
Přála bych jí to, kdyby mě neštvalo, že nás práskla.
Já vím, že to neudělala schválně, ale…
Jestli ti to zlepší náladu, já si to u mámy docela užívám.
Hodně si povídáme.
Měla jsi pravdu, že se jí mám svěřit.
Co?
Měla bych ti něco říct.
S tou radou ohledně tvojí mámy přišla Kitty, ne já.
Cože?
Věděla přesně, co potřebuješ.
Já na ni začala žárlit, tak jsem ten nápad vydávala za vlastní.
Promiň.
Je mi fuk, koho to napadlo.
Takže se nezlobíš?
Ne. Jak bych mohla?
To je dobře.
Takže tam prostě přijdeš a požádáš, aby tu kapsli otevřeli.
Přesně.
Tu sebedůvěru máš po běloších.
Máš tu holku.
- Ahoj. - Čau.
Jak je, Prav? S tou ofinou jsi úplně vyfintěná.
Děkuju, mistře vtipu.
Jdete do tělocvičny?
Ne, do archivu.
Chci si nechat otevřít kapsli mámina ročníku.
To těžko. Loni jsem v archivu pomáhala.
Potřebovala bys na to povolení.
Jediná cesta je tu kapsli ukrást.
Jen bych ti rád připomněl, že už máš škraloup.
Neboj. Znám starou paní, co archiv hlídá.
Bude hračka se přes ni dostat.
Co zítra v devět večer?
Platí.
Super.
- Tak zatím. - Měj se.
Q!
Cos mi udělal s keckama pro štěstí? Jsou plný lepidla.
Jine, co tě nemá?
Já bych nikdy kolegu z týmu takhle nesabotoval.
Dej si bacha. Nemáš ponětí, jak daleko můžu zajít.
To se pleteš.
Jsem si jistej, že ještě mnohem dál.
Ahoj. Co tu ještě děláš?
- Bylas s Julianou? - Chystám se domů.
A co ty? Jsi nějaká moc rozzářená.
No, vypadá to, že se chystám ukrást
časovou kapsli mámina ročníku.
Co? Kam na tyhle nápady chodíš?
Tohle vymyslela Praveena.
Jedeme v tom spolu.
Tak to závidím.
Proč?
Takhle jsme se loni skamarádily my.
Chceš jít taky? Další pár rukou se bude hodit.
Abych vám dělala křena? Ne, díky.
Ale příště se přidám.
Čau. Jak to jde?
Co tu dělá Eunice?
Největší šanci na vítězství budeš mít, když vystoupíš s popovým duetem.
Aby sis získal diváky, potřebuješ tři S.
Sex-appeal, sexy hadry, stroj na kouř
a… choreografii.
To jsou tři S a CH.
Navíc já nechci tancovat.
To nic. Ta choroška je jednoduchá.
Raz, dva a tři, čtyři a pět, šest, sedm, osm. A raz…
Ne?
Jednoduchá.
Tři, čtyři a pět.
Šest… Ne.
Musíš takhle.
- Raz, dva, tři, čtyři. - Raz, dva, tři…
Ne! To je moc.
- A raz… - Raz, dva…
- Tak nic. - Co?
Nic.
Raz, dva a tři.
Ne. Vypadáš jako plameňák.
Tohle nejde.
Já nemůžu za to, že neustojíš trochu konstruktivní kritiky.
Tak jo. Co jim prozradit tvůj geniální nápad?
Vymyslel jsem, co by mohla být třešnička na dortu.
Až písnička skončí, zatočíš se, uděláte záklon a pak jí jednu lípneš.
Co jí mám lípnout?
Předvedu.
Pecka!
Zapomeňte.
Poslechni ho.
Máš pro tyhle věci cit, synku.
Nechci rušit.
Jen jsem ti chtěl říct, že Pek Čong-won se těší, až nám o víkendu uvaří.
Jeho ramjun miluješ.
Ten kuchař?
Jo, je to rodinný známý.
Zvaž to.
Fakt se snaží.
- Kde jsme skončili? - Já se zrovna chystal odejít.
Promiň, to nedám.
Dae.
Hej.
Dae!
Cože?
Ty. Jak jsi to dokázal? Polyester se nesráží.
- Karma ti to vrátila. - Jaká karma?
Už jsi mě připravil o postup.
Nevím, o co ti jde, ale nehodlám v tom pokračovat.
Jen jsem flirtoval.
Nemám zájem.
Tak to ne. V tomhle nikam nemůžeš.
Super, vedeš korbu.
To mám být já?
Nevzrušuj se. Jen potřebujeme někoho vysokýho, kdo dosáhne na police.
A Dae a Q nemohli.
Tak jo, pojďte blíž. Řeknu vám plán.
Já zabavím hlídačku.
Dlouho jsme se neviděly!
Paní Parková! Jak se mají vnučky?
Skvěle. Pořídila jsem jim stejný hanboky.
- To musím vidět! - Kam jsem to jenom dala?
Není to tady?
Proč to vůbec děláme?
Protože mám celou další rodinu, kterou tu máma hledala.
Jestli je v tý kapsli něco, co mi je pomůže najít, musím to mít.
Jak z románu.
Já osobně bych polovinu rodiny radši ani neznal.
Jestli se nepletu,
tvůj táta financuje celý umělecký kurz, aby mohl být s tebou.
Klasika. Udělá povrchní gesto, aby mi vynahradil ten nezájem.
Třeba jak mě teď zve na lyže.
A chceš to s ním urovnat?
Asi jo, ale…
Být s ním sám je vždycky stres.
Bylo by to jiný, kdyby tam byla rodina, jak to během Sollalu bývá.
Nebo aspoň hlasitý lidi, co nezavřou pusu. Jako ty.
Jako štít.
Co to udělat?
Použít mě jako štít?
Tebe a kluky.
Bylo by to zábavnější než trávit svátky tady.
Podržíme tě, kdyby dělal problémy.
Profesore Lee, ujišťuju vás, že uličku 12 znám…
- To jsme my! Pryč! - …jako svoje boty!
Proč tak křičíš?
Já tě slyším.
Dobře.
- Nejsem tak starý, jak myslíš. - Nejste.
Bože můj.
Tady to je.
Dekorace.
Hezky jste to našel.
Tak asi půjdeme.
Co zkusit příští rok muzikál?
- Myslíte? - Máš hlas jak zvon.
Praveena nám zachránila zadek. A to máme teprve druhý rande.
Rande?
Pochlebuje tam starý bábě,
zatímco ty se tu lepíš na playboye školy.
Ach jo.
Jen říkám, že rande vypadá jinak.
Vezmi ji s sebou na lyže.
To je dost velkej krok.
To je ono!
ČASOVÁ KAPSLE 1993
Jo, asi máš pravdu.
Co tu stojíš? Sundej ji. Od čeho máš ty rukavičky?
Kvůli tomu tu jsi.
Ono to fakt vyšlo!
Nevím, jak ti poděkovat.
To nic nebylo.
- Lyžuješ? - Ne, jezdím na snowboardu.
Nechceš s náma jet o víkendu do srubu Min Hova táty?
Zveš mě do víkendovýho sídla korejský Kris Jenner?
To si nenechám ujít.
Super.
- Nemůžu se dočkat. - Fajn.
Teda.
Co děláš?
Dokumentuju, jak pracuješ,
než to mistrovský dílo odhalíš na festivalu.
Lidi budou čumět!
Těším se, až to uvidíš hotový.
Pamatuješ, jak jsem ti na jaře řekla, že se mi líbíš?
Bylo to tady.
Na to nikdy nezapomenu.
Ale bylo mi to jasný.
Proč jinak by se Yuri Hanová pořád motala v ateliéru?
Kvůli tobě mám úplně novou kabelku od Loewe od barvy.
To mě tak mrzí.
BALTE KUFRY, JEDEM NA HORY PO FESTIVALU VYRÁŽÍME DO SRUBU
Co ty na to?
Víkend na lyžích? Zní to dobře.
Mám s mámou jet do Tegu za tetou.
Aha. Tak nic.
NEMŮŽU SE DOČKAT! SUPER, COVEYOVÁ. CO OSTATNÍ?
Kašlu na to. Pojedeme.
Co je?
No tak. Nedělám to jenom kvůli Kitty.
Přijde mi, že není nic,
do čeho by se Kitty nemíchala.
Ať se míchá, kam chce.
My si tím vztah kazit nenecháme.
Jsi miláček.
Yuri! Počkej.
Neuvěříš, co jsem v tý kapsli našla.
„Původ Eve Songové, režie Jina Limová.“ Bože můj.
Čekala jsem, abychom si to pustily spolu.
A taky jsem nikde nesehnala přehrávač.
Vím, kde se dají půjčit. Ale musím stihnout Julianinu vernisáž.
Skočím tam sama.
Ani nápad. Jsme přece tým.
Jako tyhle dvě.
Tak jdem.
PRAVEENA – HODNĚ ŠTĚSTÍ SE SHÁNĚNÍM PŘEHRÁVAČE. UVIDÍME SE?
Tady to je.
Počkat, nejsou tu.
To ne. Trvale uzavřeno.
A novou pobočku mají…
Daleko? Asi jo, jak se tak tváříš.
Ne, není to daleko.
Ale je špička, tak musíme chvátnout.
S prázdnou se do školy nevrátíme.
- Pustíme si to po festivalu. - Co bych bez tebe dělala?
Skočím sehnat taxík.
Dobře.
Juliano? Ten obraz se ti moc povedl.
Děkuju.
Aha, to jsi ty a Yuri.
Jo.
Měla se na něj přijít podívat.
Máš obrovský talent.
Děkuju.
VŠE PŘIPRAVENO NA SLAVNOSTNÍ ODHALENÍ
PŘIJDEŠ? BUDEME KONČIT. KDE JSI?
Kitty.
- Ahoj. - Tady jsi.
Pojď, dáme si ttokkuk.
Fajn.
Počkej, zlato.
Omlouvám se. Vybil se mi mobil.
Potřebovala jsem tě tady.
Ale tys byla radši s Kitty, protože to bylo důležitější než já.
- Ne, ty to nechápeš. - Ale chápu.
Juliano, počkej!
Děkuju.
Díky.
Ty bláho.
- Já první? - Jo, tady máš.
Je to výborný.
Díky.
- Já ti to říkala. - Juliano!
Kitty?
Nebude ten víkend jako naše první rande? To bylo…
…ode mě hnusný. Neboj. Slibuju, že to bude jiný.
Říkala jsem si, že bychom vyzkoušely, co by mohlo být.
A mám dost vysoký očekávání.
Protože se mi líbíš. Hrozně moc.
Tak dobře.
Boro, už žádný sladkosti.
Zas mě jdeš buzerovat?
Teda konstruktivně kritizovat?
Ne. Vím, že jsem na zkouškách dost tvrdá.
Ale kvůli mně neodstupuj.
Slibuju, že to nebudu tak hrotit.
Popravdě ani nevím, jestli na to vůbec mám.
Stačí jen pořádně trénovat.
Svaly mají paměť. Musíš to zkoušet, dokud se to nenaučí.
Když budeš cvičit, určitě to…
Navíc máš úžasnej hlas.
Jinak bych s tebou duet nezpívala.
To je tvoje ségra?
Jo. Pobrala v rodině veškerou krásu.
Podle mě není jediná.
Tak jo.
Dobrý? To se povedlo, ne?
Děláš si srandu?
Počkej, chtěl jsem se ti za všechno omluvit.
Zoufale jsem chtěl vyhrát, což není omluva.
Ale na mezinárodní škole tě hledači talentů nenajdou.
Nepovídej.
Táta běžel 400 metrů překážek na olympiádě v roce 1988.
Pokud mě nevezmou na stipendium na nějakou prvodivizní školu,
zklamu ho.
- Já v rodině žádný olympioniky nemám. - To seš klikař.
Ale mám tam doktory.
Zachraňujou na Filipínách životy a ještě jsou geniální.
Zato já pořád řeším, že jsem loni dostal z bižule trojku.
Chápu tě.
Že ho nechceš zklamat.
Ale to, cos udělal…
Mrzelo mě to.
Nejenom ten postup, ale…
že sis kvůli tomu pohrával s mými city.
Já vím.
Jestli chceš, promluvím s trenérem.
Na to už je asi pozdě.
Fakt bys to pro mě udělal?
Q!
Čau.
Uvidíme se pak?
To doufám.
Jste spolu na nože, nebo na jiný věci?
Že se nestydíš!
Flirtování! Moje dohazovačský smysly to vycítily.
Hlavně to nevykecej Daemu a Min Hovi.
Moc Jina nemusí.
Jo, já vím. Fakt Min Hovi kradl šampony?
- Jo. - Co? Proč?
Ty se mu divíš? Musí stát balík.
Měli bychom jít balit.
Ahoj. Juliana tu není. Jsem tu sama.
Já vím. Schovává se v ateliéru, aby se mi vyhnula. A tobě taky.
Dobře, že jdeš. Dýl už na tu kazetu čekat nevydržím.
Tys na mě počkala?
Vždyť jsi říkala, že jsme tým. Tak pojď.
Ahoj! Jsem Eve Songová a tohle je můj projekt.
A já vás jím provedu. Jsem Jina Limová!
Máma vždycky chtěla hrát první housle.
Seojoone, vezmi si tu kameru.
Není ten projekt náhodou o mně? Měl bych se v něm objevit.
Ne, je o tom, jakou roli hraješ v mým životě.
Jsem tvůj bratranec, nebo kameraman?
Počkat. „Seojoon“ bude Simonovo korejský jméno.
Tak to bude Simon.
Určitě byli kámoši.
Na hašteření není čas.
Tak, kde bude Eve Hyejin Songová za 40 let?
No, doufám, že budeme pořád kamarádky.
Třeba z nás budou dokonce sousedky.
Eve utratí všechno za časopisy. Ta si na dům nikdy nenašetří.
Můžu bydlet s tebou a Hanou, pokud mě poslechneš a pozveš ji na rande.
Moc by vám to spolu slušelo.
No nic. Až se tahle kapsle otevře,
bude mi 50.
Ty jo.
Budu oceňovaná novinářka,
vdaná za chytrýho a hodnýho chlapa.
A budeme mít děti. Aspoň jedno.
Doufám, že holčičku.
A doufám, že pojedu do Koreje s mámou.
Chci, aby mě provedla po Bukčonu.
Jejím rodném městě.
Třeba se do tý doby
konečně zas začne bavit se svou sestrou.
Co myslíš, Seojoone?
Já ti nevím. Snažíme se o to už celý měsíce.
Ještě to nevzdáváme.
Přijela jsem sem naši rodinu usmířit.
Proč to nefunguje?
Kitty.
Jsi v pohodě?
Takhle mladou jsem mámu ještě neviděla.
V mým věku…
Zní úplně jako Margot.
A vypadá přesně jako Lara Jean.
Dokonce…
Pletla se do všeho jako ty.
Až se vrátíme z hor,
pojedu do Bukčonu hledat svou rodinu.
Yuri.
Pojedeš se mnou?
Jasně.
Vždycky tu pro tebe budu.
Co?
Coveyová, jdeme. Odvoz je tu.
INSPIROVÁNO POSTAVOU Z KNIH JENNY HAN „VŠEM KLUKŮM, KTERÉ JSEM MILOVALA“
Překlad titulků: Anna Farrow