Förra terminen slutade med så mycket drama.
Så skulle det ju inte bli.
Men Dae och jag gjorde slut, jag föll för Yuri och blev avstängd från KESS.
När jag lämnade Seoul trodde jag inte att jag skulle vara tillbaka en månad senare.
SYSTRARNA SONG – ÄR DU DÄR ÄN?
PÅ VÄG TILL SKOLAN.
DET HÄR GREJAR DU!
PUSS & KRAM.
Jag trodde aldrig att Yuri skulle låta sin mamma få in mig igen,
så nu tänker jag inte ödsla bort min andra chans.
Jag ska göra det mesta av den nya terminen.
KESS – VÄLKOMNA
-Kitty! -Alex!
Professor Lee.
Eller ska jag säga rektor Lee nu? Grattis.
Herr Lim sa upp sig på grund av alla skandaler.
Många av vilka involverade dig.
Förhoppningsvis uppvisar du mer eftertanke den här terminen.
Ja, absolut. 100 procent.
Jag är redo att plugga och hålla mig i skinnet…
Jävlar! Där är ju min kaosdrottning!
-Vad kul att se dig! -Detsamma.
Jag ska även meddela att jag tänker ta mina studier på allvar.
Ja. Det är det jag har sagt hela tiden.
-Hallå? -Hej.
Nej, det går inte att få tillbaka ett förskott.
Vi har så mycket att…
Pappa har varit lite stressad. Jag har bott hos honom under lovet.
Det är som en komedi.
-Alex. -Hemma…
Kommer. Jag måste gå.
-Kul att du är tillbaka. -Det tycker jag också.
-Då gör vi dig klar. -Ja.
VÄLKOMNA TILL VÅRTERMINEN
Fan. Jag skulle ju fråga Lee om Simon i mammas brev.
-Du har hela terminen. -Jag har ödslat nog med tid.
Hemma ställde alla frågor.
Lara Jean och Margot och Peter – han bor praktiskt taget hos oss –
ville veta om min mamma, hur min koreanska var…
Jag insåg att jag knappt fått reda på nånting alls om min mamma.
Och jag kuggade nästan. Min hangul är hemsk.
Den här terminen är det Kitty 2.0.
Jag bor själv och ska vara singel.
Varför avsvära dig kärlek när du just insett att du är bi?
Jag sa inte att jag ska bli munk.
Jag vill pröva att dejta tjejer, fast nån utanför min vänskapskrets.
Det blir mindre drama då.
Har du verkligen kommit över Yuri redan? Hon fick ju in dig på KESS igen.
Lara Jean intalade mig att skriva ett avskedsbrev till Yuri,
och det har jag med mig så att jag kan läsa det
om jag skulle halka in i gamla vanor.
Du kan skriva ett till Florian.
Den otrogne fånen var lätt att komma över. Han nästan kostade Dae hans stipendium.
Bra att du angav honom.
Men det var ju inte meningen att få ett gäng andra elever relegerade.
Vi är visst kaosdrottningar båda två. Åh, där är grabbarna.
Dae. Min Ho.
Kitty, jag tror att jag är kär i dig.
Lite grann.
Eller mycket.
Förlåt, vadå?
Du är kär i mig? Sen när då?
Jag vet inte. Det bara hände.
Hur då?
-Du tycker att jag är irriterande. -Ja. Det är en av dina bästa egenskaper.
Jag är inte…
-Är det här ett skämt? -Nej, det är inget skämt.
Jag har haft de här känslorna ett tag.
Jag hade inte tänkt säga nåt, men när du sa att ni hade gjort slut…
Ja, för 30 minuter sen.
Jag vet.
Det är för komplicerat.
Jag är ledsen, Kitty. Glöm vad jag sa.
Nej, jag…
-Vart ska du? -Tillbaka till första klass.
Jo, jag glömde att nämna dramat med Min Ho.
Vad är det?
Det där var skumt.
-Vad handlade det om? -De såg oss väl inte.
Jo, det gjorde de.
Jag ska kolla in mitt rum. Vi ses sen.
-Tack. -Har du den?
-Ja. Hej då. -Hej.
Vad är det? Jag skulle ju säga hej.
Det har stört mig hur jag och Kitty skildes åt på flygplatsen.
-Det hade kunnat bli för gott. -Vi kan snacka om det senare.
Vi går in. Det är för kallt här ute. Jag kom ju just tillbaka från LA.
Den här är till Q.
Han kan värma upp den.
Du säger ju alltid att det förstör lattens karaktär.
Gulligt.
Jag menade vad jag sa till Q. Kitty 2.0 är redo för en ny termin,
utan drama och romantiskt kaos.
-Åh, vad jag har saknat dig! -Jag har saknat dig också.
Jag har längtat efter att du skulle komma tillbaka.
Det är ju tack vare dig jag fick det.
Och så får vi bo ihop nu?
Va? Jag begärde att få bo ensam. Det måste vara ett misstag.
Nej. Det här är ödet.
Vad sa du om ödet?
Hej, Kitty. Jag heter Juliana.
Kul att träffa den som återförenade mig och Yuri.
Kan du fatta att vi tre är rumskompisar?
Det är en sanndröm.
Snarare min värsta mardröm, för jag har inte kommit över Yuri än.
Wow! Det här…
Jag hade inte… Oj!
Kitty är mållös.
Jag visste inte att du skulle bo här.
Jag var tvungen att komma bort från mina föräldrar. Dåliga vibbar där.
De ska skiljas.
-Va? Vad tråkigt, Yuri. -Det är okej.
Det borde ha skett för åratal sen.
Nu är mamma på nåt hälsocenter i Thailand för att föryngra sig.
Men nu pratar vi om hur kul vi ska ha det ihop!
Ni måste lära känna varandra.
Jag kommer aldrig att överleva en termin av det här.
Hallå?
Hej. Jag heter Stella Cho.
Får jag bara…
Min gamla skola var tolv gånger mindre.
Du måste vara vår fjärde rumskompis.
Jag heter Juliana. Det här är min flickvän Yuri.
Oj. Låter de er bo ihop?
Om de visste om det skulle de inte göra det.
Det ryktas att de ska börja kolla alla rum varje kväll, så vi måste vara försiktiga.
-Mina läppar är förseglade. -Och jag heter Kitty.
-Vi kan dela våningssäng. -Schyst!
Kan nån visa var kontoret är? Jag måste skriva in mig…
Jag kan visa dig direkt.
Om du inte gör det fort får du de värsta lärarna. Kom.
Vänta. Innan ni går,
vi tänkte ha en kul grillmiddag ikväll. Jag bjuder. Är ni med? Kl. 19.00.
Skämtar du? Jättegärna.
Tusan! Jag har lovat mina systrar att ringa på Facetime och berätta
om min första dag efter lovet.
Blir inte det jättesent för dem?
Jo, det blir det. Ja.
Bra tänkt. I så fall hänger jag med.
Vi går nu.
-Tack för att du visar… -De är med.
Min Ho, du har fått ett paket.
Antagligen från mamma. Hon är så omtänksam.
Nähä. Det är från pappa.
Mamma skulle inte glömma att jag är känslig mot kemikalier.
De här krämerna är fulla av parabener.
Ja. Din farsa skrev visst ett kort.
Alltid behöver han nånting. Han har väl retat upp sin senaste fru
och vill att jag ska göra pr för vår lyckliga familj.
Ta för dig.
Kitty lämnade sina strumpor här.
-Du tänker väl inte lukta på dem? -Tyst med dig. Det är bara…
Jag vill vara vän med Kitty, men jag är inte över henne än.
Såg du?
När jag nämnde Kitty försvann han. Han har betett sig konstigt hela dagen.
Det är väl mitt fel.
Minns du innan lovet
hur jag hotade att döda honom då jag trodde att han var kär i Kitty?
Ja. Det gjorde du.
-Men du menade det inte. -Självklart inte.
Jag bad om ursäkt, och han säger att det är lugnt,
men uppenbarligen…
Han känner sig besvärad, och jag känner mig som en idiot.
Åh, Gud. Man känner sig så liten här. Seoul är inte alls som Pepper Pike i Ohio.
Men Yuri och Juliana är gulliga.
-Står ni varandra supernära? -Inte direkt. Snarare…
Egentligen vet jag inte.
-Nog om mig. Hur hamnade du här? -Ett utbytesprogram genom min kyrka.
Det är så skönt att bo med en annan korean-amerikan.
-Tack för rundturen. -Visst. Vi ses här sen.
Jag ska bara gå ett ärende.
Det har skett ett misstag. Jag ville bo ensam.
Det är inget misstag.
Våra avgifter har gått upp på grund av ett oförutsett intäktsunderskott.
En viss skandal fick många att ta sina barn ur KESS.
Den nya kostnaden täcks inte av ditt stipendium.
Finns det möjlighet att byta sal så att jag får andra rumskamrater?
Yuri Han. Är inte hon din vän?
Jo, det är det som är problemet.
Om jag ska fokusera på mina studier är det en stor distraktion.
När du uttrycker det så ska jag se vad jag kan göra.
-Tack! Får jag ge dig en kram? -Absolut inte.
Nej, det är klart.
-Jo, får jag fråga en sak till? -Om det bara är en sak, så.
Min mamma Eve
hade tydligen en pojkvän som hette Simon när hon gick här.
Har du nåt minne av honom?
Din mamma och jag stod inte särskilt nära varandra, och
nån Simon minns jag inte.
Det kanske var honom hon for till Seoul med.
-Han som hennes föräldrar ogillade. -Va?
Ja, de ville inte att hon skulle åka till Korea. Särskilt inte hennes mor.
Min mamma stod sina föräldrar nära. Det där låter inte rätt.
Jag kanske ska ringa mormor.
Pappa, samlingen är om tio minuter.
Jag bad om 15 minuters förvarning.
Tio sa du ju. Jag trodde att…
Nej, jag sa 15.
Det här är aulan.
Yuri och Juliana har passat platser åt oss.
Eller så kan vi sitta här med min andra goda vän.
Det här är min vän…
-Praveena. Trevligt att träffas. -Du är rolig. Vi känner ju varandra.
Typ: "Kitty heter jag."
-Det där är Stella. -Hej. Jag är ny.
Hej.
Så du undviker de där två tjejerna. Vad har hänt? Har ni bråkat?
Vems fel var det?
Om jag ska spela med borde jag få veta läget.
Jag är nyfiken.
-Så jag sa det rätt. -Inte hela tiden.
-Men jag menar att du… -Så det heter "joah".
Vad i hela friden?
-Är inte det där… -Min farsa.
Jo.
Ska vi ses där inne?
Låter bra.
Ja…
-Pappa? -Åh, min Min Ho.
Det var alltför länge sen. Ge pappa en kram.
Vad gör du här? Skulle inte du vara på turné?
Vi fick avbryta den.
Dina halvsystrar insåg att de båda var ihop med Dark Star, min förartist.
Så jag beslöt mig för att starta en ny verksamhet.
Jag finansierar ett konstprogram för att rädda din skola.
-De ska ha mitt namn på en byggnad. -Vänta nu. Är du den nya donatorn?
Det stämmer.
-Så nu får jag träffa min favoritson igen. -Din favoritson är ju Joon Ho.
Du skrev en låt om honom som hette "Favoritson".
Konstnärlig frihet.
Gå in nu. Showen börjar snart.
KESS
Sätt er nu så att vi kan börja.
ÅTERGÅ TILL TRADITION!
Tack.
Elever, lärare och ärade styrelsemedlemmar,
välkomna till vårterminen på Koreanska enskilda skolan i Seoul.
Det är ingen…
-Hej. -Hej.
Dae tycker att Min Ho beter sig konstigt runt dig
och ångrar att han sa att Min Ho var kär i dig.
-Dae vet att det inte är nåt mellan oss. -Jag vet, men Dae har känslor för dig.
Du gjorde ju just slut. Så fort glömmer han dig inte.
Förlåt. Jag menade inte att sabba din dramafria termin.
Det är inte det värsta.
Gissa vilka jag bor med?
-Yuri och Juliana. -Va?
Ja.
Vi går vidare till punkt fyra.
Kontroller av elevrum varje kväll.
Är ni redo, Koreanska enskilda skolan i Seoul?
Det där är Min Hos farsa. Han är typ Asiens största talangagent.
De kallar honom "Koreas Kris Jenner".
-Lägg av. Allvarligt? -Ja.
Du ville ju dejta utanför din vänskapskrets.
Det här är inte vad vi sa.
Mina damer och herrar, nu ska vi sikta mot månen och…
Landa bland stjärnorna!
Ni hörde det av mig.
Moon Management ska starta ett scenkonstprogram
som kommer att göra er skola till hela världens avund.
Och kanske kommer en av er att bli min nästa superstjärna!
Okej, lugna er nu.
Lugna ner er, allihop!
Vilken otrolig dag.
Samlingen var helt otrolig, och så bjuder Yuri på middag nu?
Allting här är otroligt.
DIN ANSÖKAN OM NYTT RUM HAR BEVILJATS.
Kitty?
Ja, jag vet.
Kitty.
Dae!
Vad kul att se dig!
-Förlåt att vi inte kunde prata tidigare. -Kan du göra mig en tjänst?
-Självklart. -Kan du prata med Min Ho?
Han är arg att hans pappa är här, men även på grund av mig, tror jag.
Jag var en idiot som sa att han stötte på dig,
och det grämer mig att er vänskap tog skada.
-Jag ska prata med honom. -Tack.
Min Ho.
Jag letade efter dig när vi landade och…
Jag stack. Jag trodde inte att du ville prata efter…
Jag vet, men jag ville rensa luften så att det inte skulle kännas konstigt.
-Vilket det ju gör. -Ja.
Dae tror att det är hans fel, och eftersom…
Eftersom han inte har kommit över dig.
Och jag är ledsen om du blev stött när jag nobbade dig.
-Jag ville inte såra dig. -Lugna dig, Kitty. Du hade rätt.
Självklart var det inte kärlek. Det var bara drömmerier.
Jag kom över det. Det var inte ens svårt.
Det var ingenting.
Okej.
-Var inte det goda nyheter? -Jo, självklart.
Det gör mitt liv mycket lättare.
Det är en jättestor lättnad.
-Men du log faktiskt. -Vadå?
När jag sa det jag sa på flyget,
så log du.
Varför göra det om du inte kände nåt?
Det där minns du fel. Det var inget leende.
Det var en min.
För det kändes konstig.
För jag har aldrig tänkt på dig på det sättet.
Men när du tänkte på mig på det sättet, så log du.
Gjorde en min.
Vilket betyder att en del av dig, även om det bara är en liten del,
tyckte om att se mig så.
Du kan tro vad du vill, men jag bryr mig inte.
För vi vill inte såra Dae. Det är det viktiga.
Hörni, vårt bord är klart.
Är allt okej?
Ja, jag sa bara till Covey hur glad jag är att jag slipper höra henne snarka nu.
Och jag slipper kvävas av Min Hos rakvatten i mitt nya rum.
Okej.
Allt är som vanligt igen.
Har min kaosdrottning gett upp sin krona än?
Jag hoppas det.
Hördu, vad är det som pågår?
Ingenting.
Du ringde knappt under lovet,
och så sprang du ut ur rummet så fort du kom dit.
Det är nåt jag har velat berätta, men jag har inte vetat hur.
Innan lovet insåg jag
att jag är bi.
Va?
Det är ju toppen. Jag är så glad för din skull.
Vänta. Är det på grund av mig?
-Jag menar, inspirerade jag dig? -Ja, det gjorde du definitivt.
Du ska veta att du alltid kan stötta dig på mig.
Och jag behöver ditt stöd också.
-Din flickvän är ju här nu. -Men jag behöver min vän.
Min farsa var hemsk mot mig på lovet när jag kom ut.
-Vad tråkigt, Yuri. -Låt oss finnas där för varandra.
Okej.
Hej.
Tack för att ni kom, allihop. Hoppas ni hade ett skönt lov.
Mitt var lite varierat, om jag ska vara ärlig.
Men det som höll andan uppe var att jag visste att,
hur mycket problem min familj än har – och de har väldigt mycket problem –…
…är de inte min enda familj. Jag fick en egen familj här förra terminen.
Så med den här middagen vill jag säga
tack till alla er som är här.
Skål!
JAG HAR ÄNDRAT MIG! JAG BEHÅLLER MITT RUM.
Jag kan finnas där för Yuri som en vän oavsett hur jag känner.
-Det var en händelserik första dag. -Hur är det? Berätta allt.
Jag känner mig alltid närmare mamma här.
Jag vet. Det är jättekul.
Men
jag fick reda på nåt om mamma.
Eller jag hörde nåt.
Halmoni, ville inte du att mamma skulle åka till Korea?
Vad sa du?
Åkte mamma hit med en pojke mot din vilja?
Nån som hette Simon?
Jag måste gå. Jag orkar inte nu. Vi hörs senare.
Det måste vara första gången mormor har avbrutit ett samtal så där.
Det är nånting som pågår här, och jag tänker ta reda på vad.
Som sagt, jag vet vad jag behöver prioritera.
Jag ska sluta tänka på Yuri och ta reda på vem min mamma egentligen var.
Kitty?
Hej, Stella. Vad står på?
Jag såg dig prata med Min Ho utanför restaurangen tidigare.
Ni är vänner, va?
Ja.
Jag tycker att han är jättesöt.
Vi pratade under middagen, och jag ska nog bjuda ut honom.
Åh, wow. Ska du?
Vad roligt.
Messa honom, vet jag. Det kommer han att älska.
Här är hans nummer.
Tack, Kitty.
Jag tror att du och jag kommer att bli jättebra vänner.
Jag också.
MAMMA OCH PAPPA – VI ÄR OROLIGA. KOM HEM. DU BEHÖVER INTE GÖRA SÅ HÄR.
Är det du, Esther?
För sista gången, jag heter Stella. Esther finns inte längre.
Och jag måste göra så här.
Jag tänker få vad jag förtjänar. Låt mig vara nu.
BASERAD PÅ "TILL ALLA KILLAR JAG HAR GILLAT"
Undertexter: Ralf Sjölander