Forrige semester endte med masse drama.
Det skulle ikke bli sånn.
Men Dae og jeg slo opp, jeg falt for Yuri,
og jeg ble sparket ut av KISS.
Jeg trodde ikke jeg ville dra tilbake etter ferien,
men en måned senere er jeg tilbake i Seoul.
SANGSØSTRE FRAMME?
PÅ VEI TIL CAMPUS
DU FIKSER DETTE!
Jeg trodde ikke Yuri ville ringe moren sin og få meg inn igjen,
men jeg fikk en ny sjanse, og jeg skal ikke rote det til.
Et nytt semester, og jeg skal gjøre det beste ut av det.
VELKOMMEN
-Kitty! -Alex!
Hei!
Professor Lee! Eller skal jeg si "rektor Lee"? Gratulerer.
Rektor Lim trakk seg på grunn av skandalene.
-Takk. -Og mange involverte deg.
Du vil nok være mer bevisst på hvordan du ter deg dette semesteret.
Ja, absolutt. Uten tvil.
Jeg skal lese flittig og holde meg unna trøbbel.
Dæven! Der er kaosdronningen min!
-Det er så godt å se deg! -Deg også!
Og jeg er glad for å fortelle deg hvor seriøst jeg skal ta skolen i år.
Akkurat. Ja! Bokstavelig talt det jeg har sagt hele tiden.
-Hallo? -Hei!
Nei, du kan ikke få tilbake depositumet nå.
-Vi har så mye å snakke… -Pappa har vært litt stressa.
Jeg har vært hos ham i ferien.
Vi er som en morsom kompiskomedie.
-Hjemme… -Alex!
Ja, jeg kommer! Jeg må gå.
Kitty, godt å se deg.
Takk. Godt å være her.
-Ok, la oss få deg klar. -Ja!
VELKOMMEN TIL VÅRSEMESTERET
Jeg ville spørre Lee om den Simon-fyren mamma kjente.
-Du har hele semesteret. -Nei, jeg kaster bort tid.
Hjemme stilte alle meg spørsmål.
Lara Jean, Margot, til og med Peter, han nesten bor hos oss i ferier,
alle spurte om moren min, koreansken min…
Og jeg innså at jeg ikke vet noe om moren min.
Ikke egentlig.
Og jeg strøk nesten. Jeg kan knapt hangul. Dette semesteret er det Kitty 2.0.
Jeg bor alene, jeg er singel.
Ikke avvis kjærligheten rett etter at du fant ut at du er bi.
Jeg sa ikke at jeg skal leve i sølibat. Ok? Jeg vil prøve å date jenter.
Men kanskje noen utenfor vennegjengen. Færre muligheter for drama.
Men er du virkelig over Yuri allerede? Hun fikk deg jo inn på KISS igjen.
Lara Jean hjalp meg å skrive et avskjedsbrev til Yuri. Jeg tok det med,
så jeg kan lese det om jeg faller tilbake til gamle vaner.
Du kunne skrive et til Florian.
Florian gjorde det enkelt
ved å være en utro idiot som nesten kostet Dae stipendet.
Det var bra du sa ifra.
Jeg mente ikke å utløse en etterforskning som fikk flere studenter kastet ut også.
Vi er begge kaosdronninger.
Å, se. Der er gutta.
Dae! Min Ho!
Kitty, jeg tror jeg er forelsket i deg.
Litt.
Eller mye.
Unnskyld, hva sa du?
-Er du forelsket i meg? Når skjedde det? -Jeg vet ikke. Det bare skjedde.
Hvordan da? Du sier jeg er irriterende.
Du er det. Det er noe av det søteste ved deg.
Jeg vet ikke…
Er dette en spøk? Lurer du meg?
Nei, det er ikke en spøk.
Det er sprøtt, men jeg har følt det en stund.
Jeg ville ikke si noe på grunn av Dae, men…
-Da du sa at dere hadde slått opp… -For en halvtime siden.
Jeg vet det.
Det er for komplisert.
Jeg er lei for det.
Glem at jeg sa noe.
Nei, jeg…
-Hvor skal du? -Tilbake til første klasse.
Å ja. Jeg glemte å nevne dramaet med Min Ho.
Hva?
Det var merkelig. Hva handlet det om?
-De så oss sikkert ikke. -Jo, de så oss.
Jeg vil se på rommet mitt. Ses snart.
-Takk. -Har du den?
-Ja. Ha det. -Ha det.
Hva er i veien? Jeg ville si hei.
Avslutningen mellom meg og Kitty på flyplassen har plaget meg.
-Det kan ha vært siste gang jeg så henne. -Kan vi ta det senere?
Vi går til internatet. Jeg må venne meg til kulda.
Jeg kommer jo rett fra LA.
Og kaffen til Q?
Han kan varme den opp senere.
Du sier alltid at å varme den opp ødelegger integriteten til latten.
Søtt.
Jeg mente det jeg sa.
Kitty 2.0 er klar til å starte et nytt semester,
uten drama og romantisk kaos.
Kitty, jeg har savnet deg sånn!
Jeg har savnet deg også.
Jeg har tenkt på deg hele ferien. Så kult at du får komme tilbake!
Jeg vet det, og det er din fortjeneste.
Og nå får vi bo sammen også?
Hva? Jeg huket av for enerom. Det må være en feil.
Nei, det er skjebnen.
Hva med skjebnen?
Hei, Kitty. Jeg er Juliana.
Hyggelig å møte jenta som førte Yuri og meg sammen igjen.
Er det ikke utrolig? Oss tre på samme hybel.
En drøm som blir virkelig.
Heller mitt verste mareritt. For jeg er ikke over Yuri. På ingen måte.
Jøss! Dette…
Jeg hadde ikke… Jøss!
Kitty er helt målløs.
Ante ikke at du skulle bo her i vår.
Bestemt i siste liten.
Jeg orket ikke å bo hos foreldrene mine. Dårlig stemning.
De skal skilles.
Hva? Så leit å høre.
Det går fint. De burde ha gjort det for lengst.
Nå er mamma ute i bushen i Thailand på et velværesenter for å forynge seg.
Men tenk så gøy det blir å bo sammen!
Dere kommer til å bli så gode venner.
Jeg vil aldri overleve et helt semester.
-Jeg kommer til å dø. -Hallo?
Hei. Jeg er Stella. Stella Cho.
Et øyeblikk, bare.
Denne skolen er mye større enn min forrige.
Du må være vår fjerde romkamerat.
Jeg er Juliana, og dette er kjæresten min, Yuri.
Jøss. Lar de dere bo sammen?
De vet det ikke. Da ville vi ikke fått bo sammen.
Det går rykter om at de skal gjøre romsjekker hver kveld,
så vi må være ekstra forsiktige.
Jeg sier ingenting.
-Og jeg er Kitty. Vi kan dele rom. -Kult!
Kan en av dere vise meg administrasjonskontoret?
-Jeg må registrere… -Jeg kan!
Du må være tidlig ute, ellers får du de verste lærerne. Kom!
Vent. Før dere går,
vi tar med gjengen ut på middag i kveld, jeg spanderer.
-Er dere med? Klokka 19.00? -Tuller du? Det vil jeg gjerne!
Søren òg. Jeg skulle gjerne, men jeg skal facetime med søstrene mine
og fortelle om første skoledag. Så…
Er ikke klokka 02 i Portland da?
Jo, det stemmer. Ja. Godt poeng.
Så… Jeg er med!
Kom, så går vi.
-Tusen takk for at du… -De er med.
Min Ho, pakke til deg.
Sikkert fra moren min. Hun er så omtenksom.
Glem det. Dette er fra pappa.
Mamma ville aldri ha glemt at jeg har sensitiv hud.
Disse kremene er fulle av parabener.
Ok. Det er en lapp her også.
Han trenger garantert noe.
Han har vel krangla med kona
og vil at jeg ljuger om den "lykkelige familien" vår.
Bare forsyn deg.
Kitty la igjen kosesokkene sine.
-Ikke si at du skal lukte på sokkene? -Klapp igjen. Det er bare…
Jeg vil være venner, men… Jeg er ikke over henne.
Så du det?
Da jeg nevnte Kitty, løp han inn på rommet.
Han oppfører seg rart rundt henne.
Det er vel min feil.
Før ferien
truet jeg med å drepe ham fordi jeg trodde han likte Kitty.
Ja. Du gjorde det.
-Men du mente det ikke. -Selvfølgelig ikke.
Jeg sa unnskyld, og han sier at det er greit, men…
Tydeligvis
synes han det er kleint, og jeg føler meg som en dust.
Herregud. Dette stedet er så overveldende.
Seoul er noe helt annet enn Pepper Pike.
Men Yuri og Juliana var søte. Er dere nære venner?
Ikke kjempenære.
Heller… Jeg vet ikke hva jeg skal si. Men uansett. Hvordan endte du opp på KISS?
Et utvekslingsprogram gjennom kirken.
Kult å dele rom med en annen koreansk-amerikaner.
-Takk for at du viste meg rundt. -Så klart.
La oss møtes her igjen, jeg må bare fikse noe, så…
Det har skjedd en feil.
Jeg ba om enkeltrom.
Ingen har gjort feil.
Kostprisen har økt på grunn av uforutsette undervisningsmangler.
Etter utroskapsskandalen ble mange barn tatt ut av KISS.
Stipendet ditt dekker ikke prisen for enkeltrom.
Vel, kan jeg få et annet rom? Med andre romkamerater?
Yuri Han. Er ikke dere venner?
Jo. Det er problemet.
Jeg vil fokusere på skolen, og det er distraherende å bo med en venn.
Når du sier det sånn… Jeg skal se hva jeg kan gjøre.
Takk! Kan jeg klemme deg?
Absolutt ikke.
Ok. Selvfølgelig.
Mens jeg har deg her, kan jeg spørre om én ting til?
Greit, men bare én.
Moren min, Eve,
hadde visst en kjæreste som het Simon mens hun gikk her.
Husker du ham?
Moren din og jeg var ikke nære venner.
Og…
Jeg husker ingen Simon.
Kanskje han hun kom til Seoul med.
-Han som foreldrene ikke likte. -Hva?
Ja, foreldrene likte ikke at hun dro til Korea.
Særlig ikke moren.
Nei, mamma hadde et godt forhold til foreldrene. Det kan ikke stemme.
Kanskje jeg må ringe bestemor.
Pappa! Ti minutter til samlingen.
Jeg ba deg si fra femten minutter før.
-Du sa ti. Jeg trodde… -Nei, jeg sa femten.
Dette er auditoriet.
Yuri og Juliana har holdt av plass til oss.
Eller så kan vi sitte her, ved siden av min andre gode venn.
Dette er venninna mi…
Praveena. Hyggelig å møte deg.
Praveena! Så moro. Vi kjenner hverandre.
Liksom… "Hei, jeg er Kitty."
Det er Stella.
-Hei. Jeg er ny her. -Hei.
Du unngår åpenbart de to jentene.
Hva skjedde? Har dere kranglet? Hvem sin skyld var det?
Hvis jeg skal bli med på planen, bør jeg vite det. Og jeg er nysgjerrig.
-Jeg sa det riktig. -Jeg er ikke sikker.
-Jeg sier bare at du fikk… -Så det er "joah".
Hva i all verden?
-Er ikke det… -Faren min?
Ja.
Ses inne?
-Høres bra ut. -Ja.
-Pappa? -Min Ho, gutten min!
Altfor lenge siden. Gi faren din en klem.
Hva gjør du her? Er ikke du på turné?
Vi måtte avbryte. Halvsøstrene dine
fant ut at begge datet Dark Star, åpningsnummeret mitt.
Så jeg bestemte meg for å prøve meg i en ny bransje.
Hørt om kunstprogrammet som skal redde skolen deres?
-De skal sette navnet mitt på en bygning. -Ok, vent.
Er du den nye sponsoren?
Det stemmer. En perfekt sjanse til å komme nærmere yndlingssønnen min.
Yndlingssønnen din er Joon Ho.
Du skrev en sang om ham kalt "Yndlingssønnen"?
Kunstnerisk frihet.
Ja vel. Gå inn, showet begynner snart. Ok?
Elever, finn dere en plass, så vi kan begynne!
TILBAKE TIL TRADISJONEN
Takk.
Elever, lærere og vårt høyt ansette styre,
velkommen til vårsemesteret på Korean Independent School of Seoul.
-De fleste vet… -Hei.
-Dae er mistenksom.
Han sier Min Ho oppfører seg rart
og klandrer seg selv for å anklage Min Ho for å like deg.
Det er ingenting mellom meg og Min Ho.
Jeg vet det. Men Dae har ennå følelser for deg.
Du slo nettopp opp med ham. Han kommer ikke over deg så fort.
Unnskyld. Mente ikke å spore av ditt dramafrie semester.
Det er ikke det verste.
Gjett hvem jeg bor med? Yuri og Juliana.
Ja.
Vi går videre til punkt fire.
Kveldskontroll for alle internatelever.
Er dere klare, Korean Independent School of Seoul?
Det er faren til Min Ho.
Han er den største talentmanageren i hele Asia.
De kaller ham Koreas Kris Jenner.
-Nei, gi deg. Seriøst? -Seriøst.
Du ville jo date utenfor vennegjengen.
Mr. Moon, dette var ikke avtalen.
Mine damer og herrer, la oss sikte mot månen og…
Lande blant stjernene!
Hør på dette, folkens.
Moon Management lanserer et scenekunstprogram
som vil få hele verden til å misunne skolen deres.
Og kanskje blir en av dere min neste superstjerne!
Ro dere ned, alle sammen.
Ro dere ned!
For en fantastisk dag.
Samlingen var fantastisk,
og nå spanderer Yuri middag? Alt er fantastisk!
ROMBYTTET ER GODKJENT. GI BESKJED OM DU ENNÅ VIL.
Kitty?
Ja, absolutt.
-Kitty! -Dae!
Så godt å se deg! Beklager at vi ikke fikk snakket sammen i sted.
Kan du gjøre meg en tjeneste?
Selvfølgelig.
Snakk med Min Ho?
Han er irritert fordi faren er her, men jeg tror han er sint på meg også.
Jeg var en dust som anklaget ham, og jeg vil ikke ødelegge vennskapet deres.
Greit.
Takk.
Min Ho!
Jeg så etter deg da flyet landet og…
Jeg stakk.
-Trodde ikke du ville… -Jeg vet det.
Men vi bør rense luften, så det ikke blir anstrengt.
-Noe det åpenbart er. -Ja.
Og Dae tror det er hans feil. Og siden…
Siden han fortsatt ikke er over deg.
Og jeg beklager om jeg såret deg da jeg avviste deg.
-Jeg respekterer følelsene dine… -Ok.
Kitty, ro deg ned. Du hadde rett.
Det var ikke kjærlighet. Selvsagt ikke.
Jeg var bare betatt.
Jeg kom over det. Det gikk helt fint. Det var ingenting.
Ok.
Hva? Er ikke det bra?
Selvfølgelig. Ja. Det gjør livet mitt mye lettere.
Absolutt. En stor lettelse.
-Men du smilte. -Hva?
Da jeg sa det jeg sa, på flyet,
så smilte du.
Hvorfor skulle du gjøre det om du ikke følte noe?
Du husker det feil. Det var ikke et smil.
Det var en grimase
fordi jeg følte meg ubekvem.
For jeg har aldri tenkt på deg på den måten før.
Men da du tenkte på meg på den måten, smilte du.
Grimase.
Som betyr at en del av deg,
om så bare en liten del,
likte å tenke på meg på den måten.
Tro hva du vil, jeg bryr meg ikke.
Vi vil ikke såre Dae, og det er alt som betyr noe.
Dere, bordet vårt er klart.
Alt i orden?
Ja. Jeg fortalte Covey hvor glad jeg er for å slippe snorkingen hennes hver natt.
Og jeg slipper å bli kvalt av colognen til Min Ho.
Ok.
Alt er visst som før igjen.
Har kaosdronningen min gitt fra seg tronen?
Jeg håper det.
Hei.
-Hva skjer med deg? -Ingenting.
Kitty, du ringte meg nesten ikke i ferien, og du løp ut av hybelen så fort du kom.
Ok. Det er noe jeg ville fortelle deg, men jeg visste ikke hvordan.
Før ferien ble jeg klar over
at jeg er bi.
Hva?
Kitty, så bra! Jeg er så glad på dine vegne.
Vent. Er det på grunn av meg?
Å…
Jeg mener, inspirerte jeg deg?
Ja! Ja, det gjorde du.
Vel, du skal vite at du alltid kan regne med meg.
Og jeg trenger deg også, Kitty.
Jeg vil ikke trenge meg på deg og kjæresten.
Vi er fortsatt venner.
Faren min var fæl mot meg i ferien da jeg kom ut.
Så leit å høre, Yuri.
-La oss støtte hverandre, ok? -Ok.
Hei.
Takk for at dere kom. Håper alle hadde en fin ferie.
Min var både-og for å være ærlig.
Men det som holdt meg gående, var vissheten om
at samme hvor skrudd familien min er,
og de er temmelig skrudde…
…så er de ikke min eneste familie.
Jeg skapte meg en egen liten familie her forrige semester.
Så denne middagen er for å si
takk til alle dere som er her.
Skål!
OMBESTEMTE MEG! JEG BEHOLDER ROMMET.
Jeg klarer dette. Jeg kan være Yuris venn til tross for følelsene mine.
En ganske begivenhetsrik første dag.
Hvordan går det? Fortell meg alt.
Jeg føler meg alltid nærmere mamma her.
Ja, det er vidunderlig.
Men…
Jeg fant ut noe om mamma i dag. Eller ble fortalt noe.
Halmoni, ville dere ikke at mamma skulle dra til Korea?
Hva sa du?
Ble mamma med en gutt hit, mot deres vilje?
En gutt kalt Simon?
Jeg må gå. Det passer dårlig nå.
-Vi snakkes senere. -Vel…
Ok. Det må være første gang
bestemoren min har lagt på når vi har snakket sammen.
Noe foregår, og jeg skal finne ut hva.
Som jeg sa, dette semesteret skal jeg fokusere på det som er viktig.
Jeg skal komme over Yuri
og endelig finne ut hvem moren min egentlig var.
Kitty?
Hei, Stella. Hva skjer?
Jeg så deg snakke med Min Ho utenfor restauranten tidligere.
Dere er venner, hva?
Ja.
Jeg synes han er veldig søt.
Vi snakket mye under middagen, og jeg tror jeg skal be ham ut.
Å, jøss. Skal du?
Det er flott.
Send ham en melding. Ta kontroll. Han vil digge det.
Her er nummeret hans.
Takk, Kitty.
Jeg har på følelsen at du og jeg kommer til å bli gode venner.
Jeg også.
MAMMA OG PAPPA VI ER BEKYMRET
KOM HJEM. IKKE GJØR DETTE.
Esther, er det deg?
For siste gang, jeg heter Stella. Esther finnes ikke lenger.
Og jeg må gjøre dette.
Jeg kom hit for å få det jeg fortjener. La meg være.
BASERT PÅ KARAKTERENE I BOKSERIEN
Tekst: Marie Wisur Lofthus