Mám ráda někoho jiného.
Já to věděl.
Já ho zabiju.
Dae, stůj! Počkej!
To si říkáš kamarád?
- O čem to mluvíš? - Nedělej, že nevíš!
Co to děláš? Pusť mě.
Dae, přestaň. Přestaň, Min Ho to není.
S ním to nemá nic společného.
Promiň. Myslel jsem, že vy dva…
A já si myslím,
že jste na tom byli líp jako dopisní kámoši.
Ona si to v hloubi duše myslí taky.
Co to říkal?
Nic.
Dae, je mi to líto.
Netušila jsem, že můžu něco cítit k někomu jinému.
Tak neciť.
Snažila jsem se.
Dae.
Opravdu jsem se snažila.
Kdo je to?
Yuri.
Yuri?
- Jak to může být Yuri? - Já nevím.
Prostě…
Prostě se to stalo.
Kdy? Kdy se ti začala líbit?
Na Min Hoově večírku.
Tak dávno?
Tak proč ses ke mně vrátila?
Jak by ne? Dae, přišla jsem sem, abych byla s tebou.
- Ale najednou se ti líbí holky. - Ne.
Kluci se mi asi líbí taky.
Je toho hodně k pochopení. Já vím. Já…
- Sama tomu sotva rozumím… - Kitty, přestaň. Prostě…
Teď nemůžu.
Ne, tohle nebudu moct nikdy.
Ty jsi můj syn?
Ano.
- Jak to? - Danieli, je mi to líto.
Neřekla jsem ti to, protože jsem tě nechtěla brzdit.
Měls možnost studovat hudbu ve Státech a já jsem
nechtěla, aby ses kvůli mně vzdal své budoucnosti.
Vzdal čeho? Být rockovou hvězdou?
Jako by to bylo někdy možné.
Slyšela jsem vás zpívat. Jste fakt dobrý.
Jsi vážně dobrý.
Doufám, že uvěříš, že jsem pro tebe chtěla jen to nejlepší.
Alexi.
Můžeme si jít někam promluvit?
- To bych moc rád. - Jo.
Počkejte.
Můžeme si promluvit všichni?
- Na tebe jsem teď moc naštvaný. - Já vím.
O to větší důvod si promluvit.
Prosím, Danieli.
- Zlato, jsi v pořádku? - Ne.
Sednu na první letadlo. Kde mám pas? Tree, vstávej.
Ne, tati, není to naléhavé. Nebuď Trinu.
Tree, spi dál.
Co se děje, zlato?
Pohádala jsem se s Daem.
Protože se mi líbí moje kamarádka Yuri a je to holka.
Ach, díky Bohu.
Díky Bohu, že jsem bi? Nebo pan? Nebo fluidní?
Ať už je to cokoli, díky Bohu že jsi v pořádku a zdravá.
Jsem v bezpečí a zdravá,
ale taky jsem smutná, tati.
A jsem vážně zmatená.
Tak to sedí na 17letou holku,
která je na střední v cizině.
Nerad slyším, že jsi tak smutná, kotě,
ale jsi jedna z nejsilnějších lidí, které znám.
Teď se moc silná necítím.
Ale jsi.
Jako tvoje máma.
A smutek a zmatenost jsou jen součástí dospívání.
Rozhodně mluvíš tak, jako bys dospívala.
Taky možná propadnu ze všech předmětů.
Ze všech?
Dobře. Dobře, to je…
Hele, kromě školy,
naučila ses tam ještě něco důležitého?
Zjistila jsem, že máma měla nekonečně lásky na rozdávání.
Možná tu nebyla dlouho,
ale měla na životy lidí velký vliv.
Šlas ji tam najít.
Našlas sama sebe. Dokázalas, cos měla v úmyslu.
Zlato, jsem na tebe pyšný.
Díky, tati.
Ahoj.
Proč ten velký kufr?
Jsou jen zimní prázdniny, můžeš si tu něco nechat.
Jen se připravuju na nejhorší.
Vím, že to teď vypadá špatně, ale zítra to bude lepší.
Uděláš zkoušky, promluvíš si s Daem.
Zvládneš to.
Problém je, že ani nevím, jak chci, aby to dopadlo.
Mrzí mě, že jsem mu ublížila.
Ale k Yuri něco cítím a to se nevytratí.
Pořád ignoruje moje zprávy.
Možná o lásce nic nevím.
Pamatuješ, jak jsi sem přišla a měla ještě panenské rty?
Nikdy se nedotkly těch druhého člověka, ani si nenapily soju.
Pobyt v Koreji mě v mnohém otevřel.
- Jestli teď selžu… - Neselžeš.
Protože já svou dohazovačku potřebuju tady.
S tím končím. Na to jsem už moc stará.
Tak jo, to by stačilo. Uděláme ti čaj na dobrou noc.
S medem navíc.
No, aspoň jedno spárování se mi podařilo.
Tebe s Florianem.
Jo, ohledně toho.
Myslel jsem, že mě Florian podvádí.
Ukázalo se, že jen podváděl.
O čem to mluvíš?
Náš vztah ho tak pohltil, že zaostal ve studiu.
To znám.
Jenže tohle je složitější.
Jeho máma chce, aby se vrátil do Řecka, a táta ho chce ve Francii.
- Přou se o něj během rozvodu. - Aha. Tak to neznám. Páni.
Prosil je, ať tu může zůstat, a oni souhlasili,
pokud si udrží prospěch, ale kvůli mně
se tak trochu zapomněl učit.
Takže se sešel s bývalým studentem z KISS
a koupil od něj pár testů.
Počkej, Florian podváděl u zkoušek?
Jako, je to docela romantické. Nemyslíš?
Udělal to, aby tu mohl být se mnou.
Nevím, jestli to je romantické.
Je to drzé. Zvlášť, když se všichni ostatní učí.
Dobře. Dost odsuzuješ.
Mně se to taky nelíbí,
- ale miluju ho. - Jen říkám,
- že je hnusný, že to udělal. - Dobře, počkej.
Dae s Yuri ti lhali a celé měsíce jsi kvůli nim šílela a odpustilas jim.
Tak proč jsi tak děsně přísná ohledně odpuštění Florianovi,
když jen podváděl při testech?
- Což nikomu neublíží. - Upřímně, ukazuje to špatný charakter.
Nechci, aby ti ublížil.
Jsi hypokritická ohledně morálky pro mé osobní dobro?
Jo, protože mi na tobě záleží.
Ten čaj na dobrou noc si nezasloužíš.
Co to děláš?
Dívám se, jak spíš.
Je to divný.
Není, je to mateřské.
To, že to slovo říkáš ty, je taky divný.
Když jsi byla miminko, pořád jsem se dívala, jak spíš.
Proč?
Abych se ujistila, že dýcháš, že jsi v pohodlí a v bezpečí.
Nikdy jsem si to pro tebe nepřestala přát.
Jen jsem se o tebe začala starat špatným způsobem.
Nechci se ohlédnout za životem, až mi bude 50, a litovat svých rozhodnutí.
Mně není 50.
Nelituju, že jsem měla dítě.
Lituju toho, jak jsem se s tím vypořádala.
Zavolala jsem Alexovi a pozvala ho na svátky.
A taky jsem kontaktovala Julianiny rodiče.
Probrali jsme…
Můžeš to říct nahlas.
Váš vztah.
A došli jsme k závěru, že chceme, aby naše dcery byly šťastné.
Tak, jak náctiletí mohou být.
Juliana je na cestě zpátky sem.
- Její letadlo tu bude večer. - Panebože! Děkuju.
Děkuju, děkuju.
Počkej. A co táta? Co řekne?
Nevím.
A upřímně, už mě nebaví se bát.
Ty si taky zasloužíš být šťastná, mami.
Známky jsou vyvěšené!
11. ročník
Jsi na prvním místě.
Bože, zůstávám.
Zabrals Daeovo místo.
- To jsem vážně nechtěl, Q. - Ale chtěl.
Dae je můj nejlepší kamarád. Tohle je fakt podělaný.
Q! Co tam stojí?
Udělalas to! Zůstaneš tu další semestr.
- Počkat, pořád se na tebe zlobím. -Jo, já na tebe taky.
- Co tady dělá? - Bydlí na téhle koleji?
Katherine Song Coveyová.
Co tady děláš tak brzy ráno?
Ty jsi v pyžamu?
Dobrý den. Zdravím.
Nejsem si úplně jistá, co říkáte, ale pokud mohu něco říct,
bydlela jsem na klučičí koleji.
Ano, přiznávám.
Ale ta spolubydlící, ke které jste mě přiřadili,
měla 24 hodin denně zapnutou internetovou kameru
a všude odhazovala kapesníky.
Jednou jsem je měla na polštáři.
Děkuju.
Navíc, pokud jsem v průšvihu…
Kitty.
Tady nejde o to, že jsi v průšvihu.
Jde o tvé vyloučení.
Vyloučení? Ale…
Ale udělala jsem všechny zkoušky.
My víme.
Ale s tvým stipendiem jsou spojená jasná pravidla ohledně chování,
a bydlením na chlapecké koleji jsi ta pravidla porušila.
Lituji, ale KISS tě už zpátky nepozve.
Tohle je moje poslední jídlo.
Vyhodili tě, nedostalas trest smrti.
A nechápu, jak můžeš jíst něco tak ostrého tak brzo po ránu.
Madison, soustřeď se.
Všichni ostatní jsou na mě naštvaní.
Takže, Madison, jsi tu jediná.
Musíš být moje povzbuzovačka a přesvědčit mě, že to zvládnu.
Dobře.
Že se můžu obhájit
a lidem ve škole dokázat, že sem patřím.
To ano.
Že si zasloužím další šanci!
Říká se „Všechno, nebo nic“, že? Já možná zvládnu obojí.
Profesoři, spolužáci,
ředitelko Limová.
KISS pro mě znamenal víc,
než dokážu vyjádřit stojíc na tomhle stole.
Ale pokusím se o to.
Tady jsem se dozvěděla o mámě.
Našla jsem její oblíbený strom.
Milovala ho, i když nekvetl, protože vždycky
ve všem viděla krásu.
I když to nebylo v nejlepší formě.
Zjistila jsem, že uměla hrát na kytaru.
A…
Hej.
Nechceš slézt dolů?
Mě sice vychovali běloši,
ale vím, že v Koreji je velmi neslušné dát nohy na místa, ze kterých se jí.
To je ale dějový zvrat.
Teď odjíždím já.
Nemůžu uvěřit, žes celou dobu bydlela
na té koleji mně přímo pod nosem.
Profesor Lee měl pravdu.
Být autoritou mi fakt nejde.
Jdou ti jiné věci.
Budeš mi moc chybět.
Vždycky je tu KakaoTalk.
Jo, ale žádné hovory z nočních klubů.
Teda ne, dokud ti nebude 21 let.
To je fér.
- Použilas můj pohankový krém na ruce? - Ne.
- Vzalas moje sérum proti stárnutí? - Ne. Vypadni.
- Vzalas to jeho sérum? - Ne.
Ale použila jsem jeho pohankový krém na ruce.
Je mi to moc líto.
To předtím.
Mně taky.
To, co Florian udělal, bylo fakt podělané.
A teď musím vymyslet, co s tím udělám.
Je těžké prostě vypnout své city k někomu, na kom ti záleží.
To chápu.
Nemůžu uvěřit, že se fakt nevrátíš.
Já vím.
Ty mi budeš chybět nejvíc, spolubydlo.
Přestaň se mě snažit rozplakat, ty čarodějko.
Nic, já padám.
Měj se, kámo. Uvidíme se po prázdninách.
Ahoj, Kitty. Buď hodná.
Možná mu nedochází, že se nevrátím.
Ví to, je jen…
- Min Ho. - Min Ho.
Ten tvůj proslov v jídelně se mi líbil.
- Opravdu? - Ano.
Tak proč jste odešla?
Jsem ředitelka školy.
Nechci, aby mě někdo viděl brečet.
Jsi celá tvoje matka.
Nikdy neustoupila, když v něco věřila.
- Děkuju. - Něco pro tebe mám.
Tvoje máma mi to poslala po návratu domů
a já nikdy neodpověděla.
Kéž bych to byla udělala.
Taky pro váš něco mám. Jestli chcete.
Moje kazeta.
Udělal mi ji Daniel, profesor Lee, po našem prvním rande.
Stáhla jsem si všechny písničky, když jsem myslela, že byly pro mámu,
a Daniel má skvělý hudební vkus.
To vás nemělo rozesmutnit.
Ne, to je nostalgie.
Smutek a radost zároveň.
Daniel byl moje první láska.
A bez ohledu na to, kolik uplynulo času,
bude to tak pořád.
Tomu asi rozumím.
Nejsi na prvním místě,
ale druhé je dost dobré, ne?
Ne, vůbec ne.
Když nebudu první v ročníku, přijdu o pokoj a o stipendium.
To je mi líto.
Kitty.
Kitty to udělala.
Může zůstat.
Nedokážu si to tu bez ní představit.
Musím jí říct všechno, co jsem včera nedokázal, jak jsem byl naštvaný.
Budu o ni bojovat.
Jo, ohledně toho.
Slibuju, že se chtěla rozloučit osobně,
ale pak musela na letiště.
Tohle ti tu nechala.
Nechám tě chvíli o samotě.
To je tvoje XO Kitty
- Dae Heone? - Tati? Potřebuju od tebe pomoc.
Myslím, že to nestihneme.
Měli bychom to vzdát.
Kimovi se nevzdávají.
Drž se.
Mějte svůj pas připravený k celní kontrole.
Vítejte v Soulu v Koreji.
Let 74 do Los Angeles, prosím, přesuňte se…
Kitty!
Bála jsem se, že už tě nikdy neuvidím.
- Musím ti něco říct. - Nejdřív já.
Ničeho mezi námi nelituju.
Nelituju, že jsem sem přijela.
Nelituju těch posledních pár let.
Stálo to za to.
Dae.
Pro mě
jsi byl dokonalý první kluk.
Byl?
Cokoli se v budoucnu stane,
vždycky budeš první holka, kterou jsem miloval.
A ty budeš vždycky první kluk, kterého jsem milovala.
Yuri?
Kitty.
Nemůžu uvěřit, že jsi tady. Co tady děláš?
Možná je to náhoda, možná je to osud, ale jsi tady.
A možná tě už nikdy neuvidím, takže ti to musím říct do očí.
Než jsem přišla na KISS, myslela jsem, že o lásce vím všechno.
Ale pak
jsem potkala tebe.
Yuri!
Juliano!
Jsi tady.
Chybělas mi.
Můj Bože.
Kitty tu teď byla.
Jo. Viděla jsem ji. Odešla.
- Chtěl jsem vás představit. - Yuri, nepřiletěla jsem za Kitty.
- Jsem tu kvůli tobě. - Já vím.
Na tuhle chvíli čekám celé měsíce.
Nemůžu uvěřit, že jsi konečně tady.
Ale musím zavolat mámě.
Jen krátce.
Mami. Jo. Juliana je tady.
Všechno je v pohodě až na…
Myslím, že byste neměli Kitty vyloučit.
Vyloučíte i ty kluky?
Čas strávený na KISS rozhodně nebyl takový, jak jsem si představovala.
Byl mnohem víc.
Našla jsem si spoustu nových přátel.
Přátel, o kterých vím, že si je udržím celý život.
Naučila jsem se, vyrostla jsem, zvětšila si obzory.
Můj svět se velice rozrostl.
Díky tobě. A díky Simonovi.
Simonovi?
Kdo je Simon?
Takže jsem měla pravdu.
Máma měla první lásku a nebyl to táta?
- Co tady děláš? - V tomhle letadle?
Nebo v turistické třídě?
Obojí.
V letadle jsem proto, že letím za mámou do L.A.
V turistické třídě jsem proto,
že by se ti podle mě mohl hodit kamarád.
A já myslela, že se ani nerozloučíš.
Kdo říká, že chci?
Usmířila ses s Daem?
Ano.
Usmířili jsme se, ale taky jsme se rozešli.
Jsem v pohodě.
Byli jsme jen dopisní kamarádi.
Vždycky mi na něm bude záležet, ale bylo načase.
Jo?
Jo.
Kitty, musím ti něco říct.
Že se mi konečně zlepší póry, protože jsem ti ukradla čisticí balzám?
Kitty.
Myslím, že jsem se do tebe zamiloval.
Trochu.
Nebo…
hodně.
Zapněte si prosím bezpečnostní pásy.
Za nedlouho odlétáme.
Překlad titulků: Roman Placzek