M'agrada algú altre.
Ho sabia.
El mataré.
Dae, atura't! Espera!
Tu ets el meu amic? No fingeixis no saber-ho!
De què parles? Què fas? Deixa'm.
Dae, prou. Atura't, no és el Min Ho.
No hi té res a veure.
Ho sento. Creia que vosaltres…
I jo crec…
que estàveu millor sent amics per correspondència.
En el fons, ella també ho creu.
Què ha dit?
Res.
Dae, ho sento.
No em pensava que em sentiria atreta per algú altre.
No t'hi sentis.
Ho he intentat.
Dae.
De debò, ho he intentat.
Qui és?
És la Yuri.
La Yuri?
- Com pot ser ella? - No ho sé.
Ha…
Ha passat.
Però quan? Des de quan t'agrada?
Des de la festa del Min Ho.
Fa tant de temps?
I per què has tornat amb mi?
Com volies que no ho fes? Dae, vaig venir aquí per estar amb tu.
- Però de sobte t'agraden les noies. - No.
Bé, sí, però també els nois.
Sé que és molt complicat, jo…
- Amb prou feines ho entenc jo… - Kitty, atura't.
No ho puc suportar.
No ho suportaré mai.
Ets el meu fill?
Sí.
- Com pot ser? - Daniel, ho sento.
No t'ho vaig dir perquè no et volia retenir.
Tenies l'oportunitat d'estudiar música als Estats Units i jo…
No volia que sacrifiquessis el teu futur per mi.
Sacrificar què? Ser una estrella del rock?
No hauria passat mai.
T'he sentit cantar. Ho fas molt bé.
Ets molt bo.
Espero que entenguis que només volia el millor per a tu.
Alex.
Vols que anem a algun lloc a parlar?
- M'agradaria. - Sí.
Espera.
Podem parlar tots?
- Estic massa emprenyat per parlar amb tu. - Ja ho sé.
Per això hem de parlar.
Sisplau, Daniel.
- Tresor, estàs bé? - No.
Agafaré el primer avió. On tinc el passaport? Tree, desperta't.
Papa, no és una emergència. No despertis la Trina.
Tree, dorm.
Què passa, tresor?
M'he barallat amb el Dae.
Perquè m'agrada una noia, la meva amiga Yuri.
Ah, gràcies a Déu.
Gràcies a Déu que soc bi? O pan? O fluida?
No sé què és pan o fluida, però gràcies a Déu que estàs sana i salva.
Estic sana i salva, però…
També estic trista, papa.
I estic molt confusa.
És normal per a una noia de disset anys
que és a l'institut en un país estranger.
Em sap greu que estiguis trista, Kitty,
però ets una persona molt forta.
Doncs ara no em sento gaire forta.
Però ho ets.
Com la teva mare.
Sentir-se trista i confusa forma part de créixer.
És evident que estàs madurant.
També estic suspenent totes les matèries.
Totes?
D'acord, escolta…
A banda dels estudis,
has après alguna cosa important allà?
Que la meva mare tenia un amor inesgotable per donar.
Potser no va ser aquí gaire temps,
però va ser important per a molta gent.
Vas anar a conèixer-la.
T'has conegut a tu mateixa. Has fet el que volies.
Estic orgullós de tu.
Gràcies, papa.
Hola.
Per què una maleta tan gran?
Són vacances d'hivern, pots deixar coses aquí.
M'espero el pitjor.
Escolta, sé que les coses no van bé, però demà milloraran.
Aprovaràs els finals, parlaràs amb el Dae.
Te'n sortiràs.
Bé, ni tan sols sé com me'n vull sortir.
No suporto haver-li fet mal.
Però m'agrada la Yuri i això no se'n va.
No em contesta els missatges.
Potser no sé res sobre l'amor.
Recordes quan vas arribar aquí i els teus llavis encara eren verges?
Mai havien tocat altres llavis ni havien tastat el soju.
Corea m'ha fet descobrir moltes coses.
- Si ara suspenc… - No ho faràs.
Perquè necessito la meva alcavota.
Em retiro. Soc massa vella per a aquestes coses.
Va, ja n'hi ha prou. Et prepararé un te de bona nit.
Amb molta mel.
Bé, almenys he creat una parella aquí.
Tu i el Florian.
Quant a això…
Em pensava que el Florian em feia el salt.
Resulta que estava fent trampes.
Què dius?
Per culpa de la nostra relació ha empitjorat en els estudis.
Això m'ha passat.
Però no és tan senzill.
La seva mare vol que torni a Grècia i el seu pare, a França.
- Es barallen per ell en el divorci. - D'acord. Això no m'ha passat. Vaja.
Els va suplicar per quedar-se aquí i van acceptar,
amb la condició que tragués bones notes, però per culpa meva…
s'ha oblidat d'estudiar.
Així que va quedar amb un antic alumne de la KISS i…
li va comprar uns exàmens.
El Florian ha fet trampes als finals?
Si ho penses, és romàntic, no t'ho sembla?
Ho ha fet per quedar-se aquí amb mi.
No sé si això és romàntic.
És irrespectuós, sobretot quan tothom ha estudiat tant.
No jutgis tant.
A mi no m'agrada, però…
m'agrada ell.
- El que ha fet és lleig. - Espera un moment.
El Dae i la Yuri t'han mentit durant mesos i els has perdonat.
¿Per què et costa tant perdonar el Florian
quan només ha fet trampes?
- No ha fet mal a ningú. - Demostra mal caràcter.
No vull que et facis mal.
- Així que ets hipòcrita per mi? - Sí, perquè m'importes.
No et mereixes aquest te.
Què fas?
Vetllo pel teu son.
És pertorbador.
No, és maternal.
Que diguis això també és pertorbador.
Sempre vetllava pel teu son quan eres un bebè.
Per què?
Per assegurar-me que respiraves, que estaves còmoda i bé.
És el que sempre he volgut per a tu.
Però no ho he sabut fer gaire bé.
No vull tenir 50 anys i penedir-me del que he fet.
No tinc 50 anys.
No em penedeixo d'haver tingut una filla.
Em penedeixo del que he fet després.
He trucat a l'Alex perquè estigui uns dies amb nosaltres aquestes festes.
I també he contactat amb els pares de la Juliana.
Hem parlat sobre…
Digue-ho en veu alta.
La vostra relació.
I hem arribat a la conclusió que volem que sigueu felices.
Tant com ho puguin ser unes adolescents.
La Juliana està de camí aquí.
- El seu avió aterra aquesta tarda. - Déu meu! Gràcies.
Gràcies.
Un moment. I el papa? Què dirà?
No ho sé.
Sincerament, estic tipa que m'importi.
Tu també et mereixes ser feliç, mama.
Han penjat les notes!
Has quedat primer.
Ai mare, em quedo aquí!
Has agafat la plaça del Dae.
- No era la meva intenció, Q. - Ja, però ho has fet.
El Dae és el meu millor amic. Això és molt fotut.
Q! Què posa?
Has aprovat! Et quedes un altre semestre.
- Espera, encara estic emprenyat amb tu. - Jo també.
- Què fa aquí? - Ella viu en aquesta residència?
Katherine Song Covey.
Què fas aquí tan d'hora al matí?
Portes pijama?
Hola.
No sé exactament què dieu, però m'agradaria dir una cosa,
admeto que he viscut a la residència dels nois.
Però la meva companya d'habitació
tenia una càmera web encesa les 24 hores
i deixava els mocadors arreu.
Fins i tot al meu coixí.
Gràcies.
A més, si m'he ficat en un embolic…
Kitty.
No estem parlant d'embolics.
Estem parlant d'expulsió.
Expulsar-me? Però…
Però he aprovat tots els exàmens.
Ho sabem.
Però la teva beca té unes regles de conducta molt clares…
i les has infringit vivint a la residència dels nois.
Ho sento, però no tornaràs a la KISS.
És el meu últim dinar.
T'expulsaran, no t'executaran.
I no entenc com pots menjar picant tan d'hora.
Madison, centra't.
Tothom està emprenyat amb mi.
Així que tot depèn de tu.
M'has de fer costat i convence'm que me'n puc sortir.
D'acord.
Que puc defensar el meu cas
i demostrar a la gent que pertanyo aquí.
És cert.
Que em mereixo una altra oportunitat!
"Deixa-hi la pell o toca el dos", oi? Potser faig les dues.
Professors, companys d'institut…
Directora Lim.
La KISS per a mi ha significat
més del que mai podria expressar des d'aquesta taula.
Però ho intentaré.
Aquí he conegut la meva mare.
He descobert el seu arbre preferit.
Li agradava també quan no estava florit perquè d'alguna manera…
sempre veia bellesa en les coses.
Fins i tot quan no estaven bé.
He sabut que tocava la guitarra.
I…
Hola.
Per què no baixes d'aquí?
M'ha criat una família blanca,
però sé que no està ben vist posar els peus on menges a Corea.
Quin gir inesperat.
Al final marxaré jo.
No em puc creure que hagis viscut amb els nois
sense que me n'hagi adonat.
Lee tenia raó.
No tinc autoritat.
Tens altres punts forts.
Et trobaré molt a faltar.
Sempre ens podrem escriure.
Sí, però res de trucades des de discoteques.
Almenys fins que en tinguis 21.
Em sembla just.
- Has utilitzat la meva crema de mans? - No.
- M'has agafat el sèrum antiedat? - No. Ves-te'n.
- Li has agafat el sèrum? - No.
Però he utilitzat la seva crema de mans.
Ho sento molt.
Per allò d'abans.
Jo també ho sento molt.
El que ha fet el Florian és horrible.
I ara no sé què fer amb això.
És difícil obviar els sentiments per algú que t'importa.
Ho entenc.
No em puc creure que no tornaràs.
Ja ho sé.
Ets a qui més trobaré a faltar.
No em facis plorar, bruixa.
Bé, me'n vaig.
Adeu, col·lega. Fins després de les vacances.
Adeu, Kitty. Cuida't.
Potser no sap que no torno.
Sí que ho sap, és…
- El Min Ho. - El Min Ho.
M'ha agradat el teu discurs a la cafeteria.
- De debò? - Sí.
Llavors per què has marxat?
Soc la directora de l'escola.
Ningú em pot veure plorar.
T'assembles molt a la teva mare.
Quan creia en una cosa, mai defallia.
- Gràcies. - Tinc una cosa per a tu.
La teva mare me la va enviar en arribar a casa
i mai vaig contestar.
Me'n penedeixo.
Jo també tinc una cosa per a tu. Si la vols.
Oh, la meva cinta.
El Daniel, el professor Lee, me la va fer després de la primera cita.
Me l'he descarregat pensant-me que era per a la meva mare.
El Daniel té molt bon gust musical.
No et volia posar trista.
No, és nostàlgia.
Tristesa i felicitat alhora.
El Daniel va ser el meu primer amor.
Tant se val quant temps passi…
això no canviarà.
Crec que ho entenc.
No has quedat primer…
però segon està prou bé, oi?
No, en absolut.
Si no soc el primer, perdo l'habitació i la beca.
Ho sento molt.
Oh, la Kitty.
Kitty…
Ha aprovat.
Es quedarà aquí.
No m'imagino ser aquí sense ella.
Li he de dir tot el que no vaig poder dir-li ahir.
Lluitaré per ella.
Ja, sobre això…
Et prometo que es volia acomiadar en persona,
però ha hagut d'anar a l'aeroport.
T'ha deixat això.
Et deixo sol una estona.
AIXÒ ÉS TEU PETONS, KITTY
- Dae Heun? - Papa? Et necessito.
No crec que arribem a l'hora.
Ens hauríem de rendir.
Els Kim no es rendeixen.
Agafa't fort.
Sisplau, preparin els passaports per a duanes.
Benvinguts a Seül, Corea.
Els passatgers del vol 74 a Los Angeles ja poden…
Kitty!
Temia no tornar-te a veure mai més.
- T'he de dir una cosa. - Primer jo.
No em penedeixo de res del que hem fet.
No em penedeixo de venir aquí.
No em penedeixo dels últims anys.
Ha valgut la pena.
Dae.
Per a mi…
has estat el primer nòvio perfecte.
He estat?
Passi el que passi en el futur…
sempre seràs la primera noia que he estimat.
I tu sempre seràs el primer noi que he estimat.
Yuri?
Kitty.
No m'ho puc creure. Què hi fas, aquí?
Potser és una coincidència o potser és el destí, però ets aquí.
I és possible que no et torni a veure, per això t'he de dir una cosa.
Abans d'arribar a la KISS, em pensava que ho sabia tot de l'amor.
Però…
llavors t'he conegut.
Yuri!
Juliana!
Ets aquí.
T'he trobat a faltar.
Déu meu.
La Kitty era aquí.
Sí. L'he vist. Se n'ha anat.
- Vaja, us volia presentar. - Yuri, no he vingut per conèixer-la.
- Soc aquí per tu. - Ja ho sé.
Fa mesos que esperava aquest moment.
No em puc creure que siguis aquí.
He de trucar a la meva mare.
Torno de seguida.
Mama. Sí.
La Juliana ja ha arribat.
Tot va bé, però…
no crec que hagis d'expulsar la Kitty.
També expulsaràs els nois?
"La meva estada a la KISS no ha estat el que m'esperava.
Ha estat molt més.
He fet molts amics.
Amics que tindré tota la vida.
He après molt, he crescut, m'he realitzat.
El meu món s'ha fet més gran.
Gràcies a tu. I gràcies al Simon."
El Simon?
Qui és el Simon?
Així que tenia raó.
El primer amor de la meva mare no va ser el meu pare?
- Què hi fas, aquí? - En aquest avió?
O a la classe turista?
Les dues.
Soc aquí perquè vaig a veure la meva mare a Los Angeles.
I soc a la classe turista perquè…
He pensat que t'aniria bé un amic.
Creia que no t'havies acomiadat perquè no t'importava.
Qui ha dit que m'importi?
Has fet les paus amb el Dae?
Sí.
Hem fet les paus, però també ho hem deixat.
Estic bé.
Al cap i a la fi només érem amics per correspondència.
Mai l'oblidaré, però havia de girar full.
Sí?
Sí.
Kitty, t'he de dir una cosa.
Que tinc la pell millor perquè t'he robat el bàlsam purificador?
Kitty.
Crec que m'he enamorat de tu.
Una mica.
O…
molt.
Sisplau, cordin-se els cinturons.
Ens preparem per a l'enlairament.
Subtítols: Tulio Labadie