Jag är mrs Carter.
Jag ska hålla i historielektionen idag.
Vem är du?
Ursäkta?
Vem är Erin Carter?
Och varför ska vi ge henne en heltidstjänst?
Vad kan hon erbjuda vår fina institution?
Jaha, du spelar.
Intervjun är imorgon, så du måste kunna svaren utan och innan.
Utbildning är centralt i nästa generations utveckling
och det känns givande att vara delaktig.
Det var bra.
Ja. Förutom att det är det tråkigaste svaret nånsin.
Du måste låta som om du vill ha jobbet.
Det vill jag. Då skulle Harper få fullt stipendium.
Utan det har vi inte råd att ha kvar henne här.
Det skulle förändra våra liv.
Vad har hänt här?
Det var så dumt. Bilen fick en buckla.
Jag är inte orolig av mig.
Men du gör mig orolig.
Du måste ge intervjupanelen nåt konkret.
Visa dem ditt rätta jag.
Det klarar du. Eller hur?
Du fixar det, Erin.
Som ni ser har huset renoverats.
Det har gjorts nyligen.
Strax tillbaka.
-Tack. -Bra.
Hej.
Ett ögonblick.
Vi ska grilla sen med några av grannarna. Vill du komma?
Nej. Naturligtvis inte.
Varsågoda.
Tack.
Varför försöker jag ens?
Harper?
Harp!
Är allt bra?
Jag tycker att killen i mataffären fick som han förtjänade.
Ingen frågade dig, Arlo.
Jag visar mitt stöd. Se på henne. Det är svårt att tro.
-Du gör henne obekväm. Han gör jämt så. -Jag stöttar henne bara.
-Ja, men… -Påfyllning?
-Tack. -Tack.
Skönt att Harper mår bra.
Det är det viktigaste.
Jag sa ju åt dig att inte ta upp det.
Hej.
Har ni slutprov snart?
-Vad har du först? -Matte.
Det klarar du fint.
Du kan omöjligt vara sämre än jag.
Jag var sämst i klassen tills Emilio hjälpte mig.
Va? Hjälpte du honom?
Nej. Jag svarade fel på allt på mitt prov. Och pang!
Din pappa var inte sämst längre.
Så jävla korkat.
Harp. Okej.
-Be om ursäkt. -Nej.
-Vill du gå till ditt rum? -Okej.
Ursäkta. Hon har inte varit sig lik efter det som hände.
Skit också.
Erin.
Hej.
Du, det där problemet jag nämnde…
Jag behöver din hjälp med det imorgon.
Emilio, tar du upp det här, i mitt kök?
-Vem tror du att jag är? -Vet inte. Men jag vet att du har koll.
-Du vred nacken av henne. -Det var i självförsvar.
Då hade du gått till polisen.
Du är polis.
Okej.
Har du berättat det för Jordi?
Jag behöver bara lite hjälp. Och sen, med tanke på allt som pågår,
kan jag hjälpa dig.
Jisses, vad var det?
Jag vet inte. Jag ska kolla.
Harper?
Sluta. Vad gör du?
Jag blockerar fönstret så ingen kommer in.
Vi måste prata. Kom.
Du…
Är det på grund av det som hände i mataffären?
Eller den där saken du såg mig med på vinden?
Vapnet.
Det var inte äkta.
Harp.
När du var liten…
…bodde vi i ganska tuffa områden.
Jag skaffade en attrapp för att skrämma inkräktare,
men vi behövde den inte. Vi behöver den inte nu heller.
Titta ut. Vi är i säkerhet.
Jag kan inte. Garderoben står i vägen.
Du.
Jag skulle aldrig låta nåt hända dig.
Aldrig.
Håll dig gömd nu. Allt kommer att bli bra.
Vi flyttar på den.
Okej.
Tack. Det var trevligt. Hej då.
-Hej. -Hej.
-Tack. -Tack.
-Det var härligt. -Det var så lite så.
Hej då.
Din tur.
Den var bra. Kolla.
-Glasögonen. -Tack.
Intervjun idag kommer att gå jättebra.
Ja, lycka till, mamma!
Du klarar det.
Okej, nu har ni fått era övningsprov.
Ni har 30 minuter på er att svara på frågorna. Gör ert bästa.
Tiden börjar… nu.
LÄRARE STOPPADE VÄPNAT RÅN
EMILIO PARKERINGEN - KL. 12.00
-Är du redan klar? -Ja.
Efter en minut? Dylan?
Jag är klar.
MACBETH AV WILLIAM SHAKESPEARE
-Kukar? -Olivia! Kan du ta det lite högre?
Hur många?
En räcker ju, men det var fler. Många fler.
-Jag meddelar huvudläraren. -Nej, gå inte vidare.
Kolla om en av hans föräldrar kan komma hit för ett samtal.
Tja, han har bara sin pappa, men okej.
Ett samtal om sonens besatthet av penisar. Jag ordnar det.
-Jag skulle inte säga så. -Bra. Man vet aldrig.
Du är ledig fram till intervjun kl. 15.00.
Då tar jag lite frisk luft och rensar tankarna.
Bra.
Kl. 15.00! Var inte sen!
Hej. Jag började bli orolig.
-Vart ska vi? -Jag förklarar på vägen.
Det här är en sniffare.
Spionprogram. Det är coolt.
Och?
Jag behöver information om en ohederlig advokat.
Han har kopplingar till ett kriminellt gäng.
Vi ska stoppa in den i hans internet.
Stoppa in? Det lät ju tekniskt.
Ge dig nu. Okej?
-Är det lagligt? -Nej, naturligtvis inte.
Då behövs domstolsbeslut och tillstånd. Vi borde inte ens ha det här samtalet.
Vad heter advokaten?
Benecio Agustín. Jag hoppas att han kan leda mig gängledaren.
Agustín är på jobbet. Huset städas.
Dörrarna är olåsta och larmet avstängt, så…
Du borde kunna ta dig upp på hans kontor på andra våningen och…
Va? Ska jag göra det?
Ja. Vad trodde du?
Att jag skulle hålla utkik.
Jag är polis. Jag kan inte bryta mig in hos folk.
Men ingen skulle misstänka dig, för…
Du är ju typ hemmafru.
-Skit ner dig. Jag är lärare. -Du fattar.
Och om jag vägrar? Om jag bara åker tillbaka till min intervju?
Erin, snälla. Jag är desperat.
Efter det här är vi klara med varann.
Jag vill ha tillbaka mitt liv.
Du har tur som har Jordi som vän.
Säg vad jag ska göra.
Herregud. Nej, nej.
Okej.
-Vad? -Agustín är hemma igen.
Du måste ut därifrån.
-Men jag är nästan klar. -Nej! Du måste ut direkt!
Jag borde inte ha låtit dig gå in. Han är galen.
Jag vill ha det här överstökat.
Nej, allvarligt. Han dödar dig om han ser dig.
Herregud.
Kom igen, då.
Ursäkta. Vad gör du här?
Det är lugnt.
Jag gör ingenting.
Hallå!
Jävlar. Fan.
Stanna!
Rör dig inte.
Fan också.
Vem är du och vad fan gör du här?
Stanna!
ÖPPET
Hallå!
Vi har lunchstängt.
-Snälla. -Vi har lunchstängt.
Bara en minut.
…så att ni har koll på allt som har hänt.
Tack. Vi återkommer med en uppdatering…
-Var har du varit? -Trafiken.
Visst. Intervjun började för 15 minuter sen.
Herregud, vad har du på dig?
-Jag kan ta din blus. -Det hinner du inte.
De går snart, så du måste gå in nu. Du klarar det.
Klar blick, rent hjärta.
Tror du att det går bra?
Japp.
Ursäkta. Jag blev försenad…
-Vi kan ge dig fem minuter, mrs Carter. -Åh, tack!
Det här är Gabrielle Leon från skolledningen
och Penelope Reyna, som representerar föräldraföreningen.
Hej.
Mrs Reyna och jag känner varann. Vi bor i samma område.
Jag tyckte väl att du såg bekant ut. Hej, granne.
Du har arbetat här som vikarie ett tag.
En heltidstjänst ställer avsevärt högre krav på ansvar och hängivenhet.
Varför tror du att du passar in här hos oss?
Okej…
Jag…
Jag vet vad ni vill höra, men…
Det gör jag inte. Jag passar inte in.
Jag emigrerade till London med min mamma, men hon dog och jag växte upp i fosterhem.
Jag bytte ofta klass från år till år. Skolan kändes som slöseri med tid.
-Var du dålig i skolan? -Inte bara det. Jag var sämst.
De flesta av barnen här är duktiga.
Men det finns några barn som känner att de inte förtjänar att vara här.
Kanske kan jag hjälpa dem
så som jag hade velat bli hjälpt när jag var i deras ålder.
Tack.
Jag har lärt mig mer om dig på två minuter än under hela året.
Vad bra.
-Eller? -Det är inte dåligt.
Det finns några frågetecken angående din professionalism.
Vi tänker på musikalkvällen.
Du försvann tydligen utan att säga till,
och lämnade oss underbemannade. Ett klassrum vandaliserades.
Jag mådde inte bra.
Varför sa du inget till nån?
Jag skulle göra det, men jag…
Jag gick ut för att ta lite luft och…
Och lämnade ett skolevenemang farligt underbemannad med alla barnen.
Det ska inte upprepas.
Hej, Harp. Hur var det i skolan?
-Det var okej. -Bättre än dåligt, då.
-Du är hemma! -Snygg tröja.
Ja, jag jobbar på sommarlooken.
Hur gick intervjun?
-Förlåt. -Du var säkert grym.
Ja, men man vet aldrig.
Du var säkert klockren.
-De måste ge dig jobbet. -Ja.
-Värst vad du är på bra humör, mr Martín. -Ja.
-Är mrs Martín hemma igen? -Nej.
Jag fick ett genombrott på jobbet. Några bra ledtrådar.
Du måste vara försiktig. Vi blir oroliga.
Gå och borsta tänderna, Harp.
Ni ska få vara i fred.
Jag vill bara säga tack.
För att ni är såna goda vänner.
Jag lovar att ni ska få se en ny Emilio Martín hädanefter.
Okej?
-Ja. -Toppen.
Okej, vi måste hitta nån åt honom.
-Finns det nån på skolan? -Nej, jag gillar mina kollegor.
-Slå till den och vrid på. -Jag gjorde ju det.
Tror du Ana nånsin tar tillbaka Emilio?
Jag vet inte.
En del par är…
Så fort nåt går fel, så… Du vet, de bara…
Tror du att det kan hända oss?
Nej. Jag är inte orolig för oss.
Du är visst inte det.
Det gillar jag.
Bra. För du gifte dig med det.
Fan också.
Harp?
Harp, är allt bra? Vad hände?
Kom, Harp. Ingen fara.
-Det är okej. -Sätt dig.
Vad är det? Vad hände?
Jag blev bara rädd.
Hon känner sig bara överväldigad. Det är slutprov inför årskurs fem.
Hon verkade inte överväldigad, utan snarare livrädd.
Hon kanske behöver prata med nån efter det som hände.
-Hon behöver ingen psykolog. -Det kanske hjälper.
Hon känner sig redan annorlunda i skolan. Det skulle bara göra det värre.
Jag håller inte med.
Jag har fattat mitt beslut.
Det är inte bara ditt beslut.
Jag förstår inte vad du är så rädd för.
Hej, Harps. Jag har en överraskning åt dig.
Hej då! Trevlig helg!
Hej då.
Hej.
Du velar.
Ja, det gör jag.
Jag är ledsen.
Jag fick inte jobbet.
De vill förlänga ditt deltidskontrakt med sex månader och sen utvärdera.
Jag kan hjälpa dig med det.
Fan, jag sabbade chansen, va?
Intervjun gick tydligen bra,
men nån hade invändningar.
Va? Självklart.
Jävla Penelope Reyna. Fan, jag lovar och svär…
Hej.
Jag heter Daniel Lang.
Det gäller min son Dylan.
Vem av er är mrs Carter?
Hej. Jag heter Erin Carter. Jag vikarierar för mr Luis.
Olivia Thorne. Administratör.
Jag ska låta er… Ja.
Ja.
Var det du som gav min son noll poäng på övningsprovet?
Ja, för att…
Jag påstår inte att han är ett geni, men allvarligt?
Noll?
Okej. Kan vi…
Det är Dylans prov.
Jag är ledsen.
Och det var inte prov i bild?
-Nej, och även om det var det… -Nej, jag vet. Det är knappast Picasso.
Okej. Pratar vi om avstängning, kvarsittning eller…
Vi kanske kan kalla det ett rop på hjälp.
Det är en generös tolkning.
Jag vet, men Dylan har det kämpigt i skolan.
Och det här är ett försök att föregripa det.
Bättre än att få underkänt.
-Han vill göra dig arg. -Det lyckas han bra med.
Ja, men varför inte prova med nåt annat?
Ge honom stöd. Skaffa en privatlärare.
Nån som kan hjälpa honom.
Han vill ha hjälp, men vet inte hur man ber om det.
Okej.
Tack.
Ring mig gärna om det är nåt du undrar över.
Okej.
Det är faktiskt en sak.
Vem är jävla Penelope Reyna?
Jag ber om ursäkt. Det var väldigt oproffsigt av mig.
Penelope stoppade mig från att få en heltidstjänst, men det…
Okej, men mina bidrag byggde basketplanen här utanför.
Jag kanske kan lägga in ett gott ord.
Det vore hemskt snällt.
Men du behöver inte oroa dig.
Jag är inte orolig för dig,
utan stackars Penelope Reyna.
Harp. Gå in du. Jag måste träffa Penelope.
Gör inget dumt. Alla tycker redan att vi är konstiga.
Men jag…
Hej, granne.
Vad fan har du för problem, Penelope? Det här är helt…
Hej.
-Hej. -Hej.
Ursäkta. Du sa nåt om mina problem?
Du vet vad jobbet betyder. Du bråkar med min familj.
-Hotar du mig? -Lägg av! Naturligtvis inte.
Alla i grannskapet är redan rädda för dig.
Jag sa till dem att du dödade den där rånaren i självförsvar,
men folk älskar ju skvaller.
Det här handlar om dig. Du lägger krokben för mig.
Det var inte jag.
-Va? -Jag röstade inte emot dig, Erin.
Det gör mig detsamma om du blir befordrad.
Jag tror dig inte.
Du var sen och hade en T-shirt med texten: "Livet är en bitch."
-Vad förväntade du dig? -"Beach."
"Livet är en beach", stod det.
Var det inte du?
Så viktig är du inte.
Här.
Jag bodde på ett hotell min syster rekommenderade, med pool…
-Jaha, var var vi? -Sommarkollektionen.
Alldeles för dyr. Men underbar.
Du har ett fint hem.
Hej då, Erin.
En del vet inte när de ska gå.
Emilio!
…nya tävlande som ska vända sig mot väggen.
Emilio!
Om du är ny som tittare, så måste deltagarna…
Emilio!
…använda sig av sitt minne och sin kunskap
för att hitta alla svaren på väggen
och vinna jackpotten!
Jackpotten, ja. Och hur funkar det, då?
Jag ska förklara.
Väggen kommer att dölja alla svaren.
SÖK
De visas under en kort stund och döljs igen.
Var är ni?
SPELA IN VÄLJ RUTT
Ja. Sen börjar spelet.
De tävlande får en ledtråd för varje svar.
Sen måste de få fram svaret
med hjälp av sitt minne och sin allmänkunskap.
Olivia kommer om en halvtimme, men jag måste gå.
Jag följer med.
-Det går inte. -Varför inte?
Gör bara som jag säger nu.
Förlåt.
Nej, förlåt. Jag måste göra ett ärende.
Jag vet att jag är jobbig.
Alla barn är jobbiga. Men du är faktiskt okej.
Mer än okej.
Det finns ingen jag gillar mer.
Jag älskar dig.
Okej.
Olivia kommer snart.
Okej?
María, håll käften! Det räcker nu!
Strunt i det. Det är lugnt.
En kvinna bröt sig in hos mig, Emilio.
Jag är inte dum. Du skickade henne.
Hörru, se på mig. Håll dig vaken.
Jag hjälpte dig.
Du skulle bara göra mig några gentjänster.
Är det här tacken?
Du gjorde mig korrumperad.
Nej. Det gjorde du själv.
Berätta vem kvinnan är.
Vad gjorde hon hos mig? Skulle hon stjäla nåt?
Snälla… Förlåt.
Erin?
Kom igen! Sätt fart!
Vad är det här?
Öppna! Jävla subba!
Kom hit!
Fan.
Fan!
Var är du?
Subba!
Jävla subba!
Din jävel!
Emilio?
Din jävel!
-Jag föll ner från taket. -Ja.
Är du okej?
Ja. För tillfället.
-Vad fan var det där? -Han ville veta vem du var.
Jag har inte varit ärlig mot dig.
Vad fan, Emilio? Jag litade på dig!
Förlåt. Jag hade inget val. Jag hade spelskulder.
Agustín sa att vi skulle vara kvitt om han fick insiderinformation,
men han krävde bara mer.
Jag behövde sätta stopp för det.
Förlåt.
Förlåt att jag drog in dig.
-Du måste till sjukhuset. -Nej, snälla.
Jo.
Då blir mina överordnade inblandade. Det går inte.
Fixa nåt att lappa ihop mig med.
Okej. Jag gör två skador på trollet med min dolk,
men den gör 18 skador på mig med sin klubba, så jag är död.
-Ja. Ledsen. -Nej, det är lugnt. Det är kul.
Jag borde väl ha tagit nåt bättre än dolken.
Typ ett svärd eller ett skjutvapen.
Har de skjutvapen eller är det bara älvor och sånt?
De har inga vapen.
Men mamma har ett.
Bra, då lånar jag hennes.
-Jag tror att du misstar dig. -Det ligger i väskan.
Jag borde inte…
Herregud.
Den är så gullig.
Ja, jisses.
Kom nu.
-Hej. -Hej.
Trettio euro.
Nåt annat?
Varsågod.
Vem är du?
Jag är nyfiken.
Hörru!
Du glömde växeln!
Stanna!
Du bröt dig in hos mig, för fan!
Berätta vem du är, annars får nån ta reda på det.
-Jag är ingen. Jag lovar. -Visst. Som du vill.
Snälla.
Skicka inte bilden.
Fel svar.
Hörru, vi måste iväg! Hoppa in!
Fan, var är hans telefon?
-Varför gjorde du så? -Jag vet inte. Jag försökte hjälpa dig!
Hur då? Du gjorde det bara värre.
Allt blev så jävla mycket värre.
Det här är illa. Så jävla illa.
Tack, Olivia. Jag uppskattar det.
Inga problem. Hon uppför sig mycket bättre än mina.
Är allt bra?
Jadå. En jobbig dag, bara.
Okej.
-Ses nästa vecka. -Ja.
Tack. Vi ses i skolan.
Fan.
Fan. Kom igen.
Kom igen.
-Funka då, för fan! -Erin?
Okej. Vad händer?
-Den är trasig! -Det är bara rören. Vi ska fixa dem.
Men du…
Är du okej?
Jag fick inte jobbet.
-Okej. -Jag klantade mig.
-Nej. Inte alls. -Jo. Jag klantade mig.
-Det är lugnt. -Jag gjorde er besvikna.
-Vi löser det. -Nej, du…
-Du kan inte lösa det. Det… -Det är lugnt, älskling.
Vi klarar oss. Allt kommer att bli bra.
FALSTEAD-ANSTALTEN, ENGLAND
Undertexter: Love Waurio