Jmenuju se Carterová.
PANÍ UČITELKA CARTEROVÁ
A dneska vás budu učit dějepis.
Kdo vlastně jsi?
Cože?
Kdo je Erin Carterová?
A proč bychom jí měli nabídnout plný úvazek?
Co může naší skvělé instituci nabídnout?
Aha, děláš komisi.
Ten pohovor je zítra. Všechno tohle už máš znát nazpaměť.
Vzdělání je klíčové pro výchovu další generace
a mně hrozně naplňuje se na tom podílet.
To je dobrý.
Jo. Akorát je to ta nejnudnější odpověď v historii lidstva.
Musí to znít, že tu práci opravdu chceš.
Já ji chci. Harper by dostala stipendium,
bez kterého bychom tuhle školu dál neutáhli.
Změnilo by nám to život.
Co se ti stalo?
Taková blbost, narazila jsem do auta.
Normálně nebývám nervózní.
Ale ty mi děláš starosti.
U pohovoru musíš ukázat, kdo vážně jsi.
Ukaž jim svoje pravé já.
To zvládneš.
Ne snad?
Ty to dáš, Erin.
KDO JE ERIN CARTEROVÁ?
Jak vidíte, dům je po rekonstrukci.
Proběhla nedávno.
Hned jsem zpátky.
- Dobře. - Děkujeme.
Ahoj.
Vteřinku.
Pořádáme grilovačku.
Jenom pro pár sousedů. Nepřidáš se?
Ne. Jistěže ne.
Pojďte dál.
Děkujeme.
Proč já se vůbec o něco snažím?
Harper?
Harp!
Jsi v pořádku?
Podle mě ten chlap v supermarketu dostal, co si zasloužil.
Nikdo se tě neptal, Arlo.
Myslím to dobře. Jen se na ni podívej. Kdo by to do ní řekl?
Není jí to příjemné. Tohle dělá vždycky.
Víš, že to myslím dobře.
Nechcete dolít?
- Díky. - Moc ti děkuju.
Jsem ráda, že je Harper v pořádku.
To je hlavní.
Neměl jsi s tím začínat, Arlo.
Nazdar.
Prý tě čekají písemky.
- Z čeho píšeš jako první? - Z matiky.
To zvládneš.
Nemůžeš být horší než já ve tvém věku.
Než mi Emilio pomohl, byl jsem nejhorší z celé třídy.
Cože? Ty jsi ho doučoval?
Ne. Jen jsem na testu vyplnil všechno špatně a voilà.
Tvůj táta najednou nebyl nejhorší.
- To byl teda debilní nápad. - No tak, Harp.
- Omluv se, Harper. - Ne.
- Chceš jít do pokoje? - Tak jo.
Promiň. Je po tom všem, co se stalo, nějaká divná.
Do prdele.
Erin.
Poslyš…
Ten problém, co jsem zmiňoval…
Zítra budu potřebovat pomoct.
Vážně to se mnou hodláš řešit zrovna teď tady v kuchyni, Emilio?
- Za koho mě máš? - Nevím.
Ale vím, že se o sebe dokážeš postarat.
Zlomila jsi jí vaz.
To se ti jenom zdálo. Byla to sebeobrana.
Kdyby to byla pravda, šla bys na policii.
Ty jsi od policie.
Dobře.
Takže jsi o tom řekla Jordimu?
Jenom potřebuju pomoct.
A já pak možná pomůžu tobě,
i když teda nevím s čím.
Ježiši, co to je?
To… nevím. Podívám se.
Harper?
No tak, přestaň. Co to děláš?
Snažím se zatarasit okna, aby sem nikdo nemohl.
Tak jo, promluvíme si. Pojď.
Hej.
Týká se to toho, co se stalo v tom obchodě?
Nebo toho, co jsem držela na půdě?
Té pistole.
Nebyla skutečná.
Harp.
Když jsi byla malá,
bydlely jsme v dost drsných čtvrtích.
Pořídila jsem si falešnou zbraň, kdyby se k nám někdo vloupal,
ale nikdy jsme ji nepotřebovaly a rozhodně ji nepotřebujeme teď.
Koukni z okna. Jsme v bezpečí.
Nemůžu, zaclání mi ta skříň.
Hej.
Nedopustím, aby se ti něco stalo.
Nikdy.
Zůstaň schovaná. Všechno bude dobrý.
Dáme ji zpátky.
Tak jo.
Ráda jsem tě poznala. Měj se.
- Ahoj. - Měj se.
- Děkuju. - Díky.
- Bylo to úžasný. - Děkuju.
Ahoj.
Teď ty.
To je dobrý. Koukej.
- Brýle. - Díky.
Na tom pohovoru všem vytřeš zrak.
Jo, hodně štěstí, mami!
Zvládneš to.
Tak jo, rozdala jsem vám cvičné testy.
Máte na ně 30 minut. Hodně štěstí.
A začínáme…
teď.
MÍSTNÍ UČITELKA ZASTAVILA OZBROJENOU LOUPEŽ
PARKOVIŠTĚ
- Už máš hotovo? - Jo.
Neuběhla ani minuta. Dylane?
Už mám hotovo.
MACBETH OD WILLIAMA SHAKESPEARA
- Ptáky? - Olivie!
Hlasitěji by to nešlo?
Kolik?
Řekla bych, že jeden stačí, ale on jich teda nakreslil spoustu.
Řeknu to třídnímu.
Ne, nechci to hrotit.
Zkusím si domluvit schůzku s jedním z jeho rodičů.
No, má jenom tátu, ale… dobře.
Dám mu vědět, že je jeho syn ujetý na penisy.
- Žertuju. - No, u tebe člověk nikdy neví.
Až do toho pohovoru ve tři nic nemáš.
Skvěle. Tak já si zajdu provětrat hlavu.
Dobře.
Je to ve tři. Tak přijď včas!
Ahoj.
- Už jsem se začínal bát. - Kam jedeme?
To ti vysvětlím cestou.
Dobře, tohle je sniffer.
Spyware. Je to chytrá věcička.
- A co my s ní? - Potřebuju dostat jednoho právníka.
Je napojený na zločinecký gang, který vyšetřuju.
Zajedeme mu napíchnout internet.
Napíchnout internet? To zní odborně.
No tak, dej pokoj.
A je to legální?
Jasně že ne, proboha.
Potřeboval bych soudní povolení.
Ani bychom se o tom neměli bavit.
Jak se ten právník jmenuje?
Benecio Agustín. Doufám, že mě dovede k vedení těch gangů.
Zrovna teď je v práci.
Má tam uklízečky, takže bude mít otevřeno a vypnutý alarm.
Měla by ses dostat dovnitř a do jeho pracovny ve druhém patře.
Počkat.
Mám tam jít já?
Jo. Proč jinak bych tě sem bral?
Myslela jsem, že budu hlídat.
Já jsem polda, nemůžu se nikam vloupávat.
Tebe ale nikdo podezírat nebude.
Jsi v podstatě žena v domácnosti.
- Naser si. Jsem učitelka. - Víš, jak to myslím.
Co když to odmítnu? Co když se půjdu připravovat na pohovor?
Prosím. Kdybych nebyl zoufalý, nežádal bych tě o to.
Jestli to udělám, jsme si kvit.
Chci zpátky svůj starý život.
Máš štěstí, že jsi Jordiho kámoš.
Takže co mám udělat?
Panebože. To ne.
Tak jo.
- Cože? - Agustín se vrátil dřív…
Musíš odtamtud vypadnout.
- Počkej, už to skoro mám. - Ne.
Zmiz odtamtud! Neměl jsem tě tam posílat. Agustín je magor.
Už to chci mít za sebou.
Myslím to vážně. Jestli tě tam najde, zabije tě.
Kristepane.
No tak.
Promiňte, co tu děláte?
To nic.
Jasný? Vůbec nic.
Haló!
A do prdele.
Stůj!
Ani hnout.
Sakra.
Co jsi zač? Co tu chceš?
Ani hnout!
OTEVŘENO
Dobrý den!
Mám pauzu na oběd.
- Prosím vás. - Mám pauzu.
Bude to jenom minutka.
…abyste měli přehled o aktuálním dění.
Mnohokrát děkujeme. Za hodinu vás informujeme…
- Kde jsi byla? - V zácpě.
Dopravní? Pohovor začal před čtvrt hodinou a…
Panebože, co to máš na sobě?
- Převleču se. Půjč mi blůzu. - Na to nemáme čas.
Chystají se odejít, musíš dovnitř.
To zvládneš.
Hlavu vzhůru a hluboký nádech.
Vážně tam můžu takhle?
Jasně.
Promiňte, že jdu pozdě…
Máte pět minut, paní Carterová.
Děkuju.
Tohle je Gabrielle Leonová ze školní rady
a Penelope Reynová z rodičovského sdružení.
Zdravím.
S paní Reynovou se vlastně známe. Bydlíme ve stejné čtvrti.
Zdála jste se mi povědomá.
Nazdar, sousedko.
Jako suplující učitelka u nás pracujete už dlouho.
Pozice na plný úvazek je větší závazek a žádá si víc zodpovědnosti.
Proč myslíte, že se na ni hodíte?
Takže…
No, já…
Vím, co asi chcete slyšet, ale…
Nehodím.
Nehodím se sem.
S mámou jsem emigrovala do Londýna, ale ona pak umřela.
Vyrůstala jsem u různých pěstounů.
Prakticky každý rok jsem přestupovala.
Myslela jsem, že je škola ztráta času.
Byla jste špatná studentka?
Ne špatná. Ta nejhorší.
Podívejte, většina zdejších studentů je skvělá.
Někteří z nich ale možná z nějakého důvodu…
nevěří, že tu mají svoje místo.
A já bych jim možná
mohla nabídnout pomocnou ruku, kterou bych kdysi ocenila já.
Děkujeme.
Mám pocit, že jsem vás za dvě minuty poznal víc než za celý rok.
To je dobře.
- Nebo ne? - Není to špatně.
Máme ale jisté pochyby ohledně vaší profesionality.
Myslíme tím večer, kdy se konal školní muzikál.
Prý jste odešla, nikomu o tom neřekla a my pak neměli dost lidí.
Někdo toho využil a zvandalizoval jednu třídu.
Udělalo se mi špatně.
A proč jste o tom nikoho neinformovala?
Chtěla jsem, ale…
Vyšla jsem na vzduch a…
A opustila jste školní akci,
na které zůstalo pár učitelů s budovou plnou dětí.
To už se nikdy nestane, slibuju.
Čau Harp, jak bylo ve škole?
- Šlo to. - To ses měla líp než já.
- Jsi doma! - Pěkný tričko.
Jo, chtěla jsem něco na léto.
Jak dopadl pohovor?
- Promiň. - Určitě jsi byla úžasná.
No jo, ale u těchhle věcí nikdy nevíš.
Musela jsi jim vytřít zrak.
- Byli by blbí, kdyby tě nevzali. - Jo.
Máte nějakou dobrou náladu.
To teda mám.
- Vrátila se k vám paní Martínová? - No… to ne.
Ne, jenom se mi dařilo v práci. Hodně jsem pohnul s jedním případem.
Dávej na sebe pozor. Děláme si o tebe starosti.
Běž si vyčistit zuby, Harp.
Já už půjdu.
Jenom jsem vám chtěl poděkovat.
Jste dobří kámoši a sousedi
a já vám slibuju, že odteď budu nový člověk.
Jo?
- Jo. - To je super.
Musíme mu někoho najít.
Nenapadá tě někdo ze školy?
Ne, já mám svoje kolegyně ráda.
- Prašť do toho a pak otoč kohoutkem. - To přece dělám.
Myslíš, že si to Ana někdy rozmyslí a vrátí se k Emiliovi?
To nevím.
Některé páry…
narazí na překážku a prostě to…
Však víš, no.
Myslíš, že se to někdy stane nám?
Ne.
O nás se nebojím.
Nebojíš?
Tak se mi to líbí.
To je dobře. Přece jen sis mě vzala.
Do háje.
Harp?
Jsi v pořádku, Harp?
Co se stalo?
Všechno je v pohodě, Harp.
- Nic mi není. - Posaď se.
Co se děje, Harper? Co se stalo?
Jenom jsem dostala strach.
Prostě toho má ve škole moc.
Čekají ji písemky. Má to těžké.
Nevypadala, že je toho na ni moc. Působila spíš vyděšeně.
Možná by měla s někým probrat to, co se stalo v tom obchodě.
- Nepotřebuje cvokaře. - Mohl by jí pomoct.
Už takhle má pocit, že nezapadá.
Psycholog to akorát zhorší.
No… s tím já nesouhlasím.
Už jsem rozhodla.
Tohle není tvoje rozhodnutí.
Nechápu, čeho se tak bojíš.
Čau, Harps. Mám pro tebe překvápko.
Užijte si víkend.
Ahoj.
Měj se.
Ahoj.
- Jsi nějaká nesvá. - Jo, jsem.
Promiň.
Nevzali mně.
Proslýchá se,
že ti prodlouží smlouvu o půl roku a pak to znovu proberou.
Pomůžu ti s přípravou.
Zvorala jsem to, že jo?
Na pohovoru sis vedla dobře,
ale někdo vznesl námitku.
Cože? Jak jinak.
Zasraná Penelope Reynová. Přísahám bohu, že ji…
Zdravím.
Jsem Daniel Lang.
Prý máte nějaký problém s mým synem Dylanem.
Která z vás je paní Carterová?
Zdravím, já jsem Erin Carterová. Supluju za pana Luise.
Olivia Thornová. Školní sekretářka.
Já už půjdu…
Jasně.
To vy jste synovi dala nula bodů
z cvičného testu?
Ano, ale to proto, že…
Neříkám, že je to jedničkář, ale vážně?
Nula?
Dobře, vteřinku…
Tohle je Dylanův test.
Bohužel.
- Asi to nebyla zkouška z výtvarky, co? - Ne, a i kdyby…
Jasně, není to zrovna Picassovo modré období.
Dobře, takže co teď?
Dočasně ho vyloučíte, nebo bude po škole?
Podle mě je to volání o pomoc.
To je velkorysá interpretace.
Já vím. Dylanovi to ale ve škole moc nejde.
A…
radši udělá tohle, než aby propadl.
Přijde mu to lepší než pětka.
Přesně. Chce vás naštvat.
Tak to se mu daří skvěle.
Co kdybyste to ale vzal z opačného konce?
Podpořil ho.
Sehnal mu doučování.
Někoho, kdo mu pomůže.
Chce pomoc, jenom si o ni neumí říct.
Tak jo.
Děkuju.
A pokud máte nějaké otázky, klidně mi zavolejte.
Jasně. Jednu bych vlastně měl.
Kdo je „zasraná Penelope Reynová“?
Omlouvám se, to ode mě bylo hrozně neprofesionální.
Je to paní,
kvůli které mi nenabídli plný úvazek, ale…
To basketbalové hřiště si škola koupila za moje dary,
tak co kdybych se za vás přimluvil?
To je od vás milé…
ale nedělejte si o mně starosti.
Nedělám.
Ale Penelope Reynová to schytá.
PANÍ ERIN CARTEROVÁ
Harp, běž domů. Já ještě skočím za Penelope.
Kroť se. Už tak se o nás říká, že jsme podivíni.
Ale… já…
Zdravíčko, sousedko.
O co ti do prdele jde, Penelope? Tohle je prostě…
Zdravím.
- Dobrý den. - Zdravím.
Promiň, ptala ses, o co mi jde?
Ty víš, co pro mě ta práce znamená. Zahráváš si s mojí rodinou.
- Vyhrožuješ mi? - Proboha… Ne. Jasně že ne.
Všichni v téhle čtvrti se tě bojí už tak.
Já jim sice říkám, že jsi toho chlápka zabila v sebeobraně,
ale rádi drbou.
Tady jde jenom o to, že se se mnou snažíš vyběhnout.
Já to nebyla.
- Cože? - Já jsem proti tobě nehlasovala.
Mně je úplně jedno, jestli tě povýší, nebo ne.
To ti nevěřím.
Přišla jsi pozdě v tričku s nápisem „Život je chuj“.
- Co sis myslela? - „Tvůj.“
Stálo na něm „Život je tvůj.“
Takže jsi to nebyla ty?
Jsi mi úplně ukradená.
Tumáš.
Bylo to úžasné. Ten hotel mi doporučila sestra, měl bazén a…
O čem jsem to mluvila?
O letní kolekci.
Je moc drahá, ale líbí se mi.
Máš to tu nádherné.
Měj se, Erin.
Někteří lidi prostě neví, kdy odejít.
Emilio!
…noví soutěžící, kteří se postaví čelem ke zdi.
Emilio!
Pokud náš pořad neznáte, soutěžící musí…
Emilio!
…postupně najít odpovědi na zdi,
a vyhrát tak jackpot.
Ano, jackpot. A jak to celé funguje?
Hned vám to povím.
Všechny odpovědi ze zdi zmizí.
HLEDAT
Ukážou se vždycky jenom na chvilku.
Kde jsi?
HLEDAT
Ano. A pak začneme hrát.
Každý soutěžící dostane nápovědu.
A pak musí zapojit paměť i mozek
a přijít s odpovědí.
Olivia dorazí za půl hoďky, ale já už musím vyrazit.
Pojedu s tebou.
- To nejde. - Proč?
Projednou dělej, co ti říkám.
Promiň.
To já se omlouvám. Musím někam skočit.
Vím, že jsem otravná.
To jsou všechny děti.
Ty jsi fajn.
Víc než to.
Mám tě nejradši na celém světě.
Mám tě moc ráda.
Tak jo.
Olivia brzo dorazí.
Jasný?
Sklapni, Marío. Už toho mám dost.
No tak, já za nic nemůžu.
Vloupala se ke mně nějaká ženská.
Nejsem blbej. Vím, že jsi ji poslal.
No tak, na mě se dívej.
Vždyť jsem ti pomohl.
Na oplátku jsem chtěl jenom pár laskavostí.
A ty takhle?
Udělal jsi ze mě grázla.
Ne. Za to si můžeš sám.
Co je to za ženskou?
Co u mě dělala? Poslal jsi ji něco ukrást?
Promiň mi to…
Erin?
No tak! Pohyb!
Co se tu děje?
Otevři ty dveře! Ta mrcha!
Tudy!
Sakra.
Do prdele!
Kde seš?
Ty svině!
Mrcho jedna!
Ty hajzle!
Emilio?
Hajzle zasranej!
Spadl jsem ze střechy.
Je to tak.
Jsi v pořádku?
Jo. Aspoň zatím.
- Co to mělo znamenat? - Chtěl vědět, co jsi zač.
Neřekl jsem ti všechno.
Přeskočilo ti? Já ti věřila!
Promiň, neměl jsem na výběr. Měl jsem dluhy z hazardu.
Agustín říkal, že si budeme kvit, když mu dodám interní info, ale…
chtěl pořád víc.
Tak jsem ho musel zastavit.
Promiň.
Neměl jsem tě do toho zatahovat.
Vezmu tě do nemocnice.
- To rozhodně ne. - Ale jo.
Museli by to nahlásit a dostalo by se to k šéfovi.
Jenom mě nějak dej do kupy.
Takže já tomu zlobrovi
dám dvě zranění dýkou
a on mně… 18 kyjem, takže jsem mrtvá.
Jo, promiň.
To nevadí, je to sranda. Jenom jsem si asi měla najít lepší zbraň.
Třeba meč, pistoli nebo tak něco.
Existují v té hře, nebo je to jen o elfech a vílách?
Pistole v ní nejsou.
- Ale máma jednu má. - Super, tak to si ji půjčím.
Určitě se pleteš.
Je v téhle tašce.
Neměla bych to dělat.
Panebože.
To je tak roztomilý.
Božínku.
Pojď.
- Dobrý večer. - Dobrý.
Třicet eur.
Ještě něco?
Tady máte.
Co jsi zač?
Hrozně mě to zajímá.
Hej!
Co vaše drobné?
Stůjte!
Vloupáš se ke mně a sereš se mi do podnikání.
Řekni mi, kdo jsi, nebo si to zjistím jinak.
- Nejsem nikdo. Vážně. - Fajn, jak chceš.
Prosím.
- Neodesílejte tu fotku. - Špatná odpověď.
Hej, musíme jít. Musíme jít! Nastup si!
Kde je ten mobil?
Proč jsi to udělal?
Já nevím. Snažil jsem se ti pomoct!
Tomuhle říkáš pomoc? Všechno jsi zhoršil…
Všechno jsi posral.
Tohle není dobrý. To je tak v prdeli.
Děkuju, Olivie. Moc si toho vážím.
Není vůbec za co. Je poslušnější než moje děti.
Jsi v pořádku?
Jo jo. Jenom mám za sebou náročný den.
Však to znáš.
Dobře.
- Tak za týden. - Jasně.
Díky. Uvidíme se ve škole.
Kurva.
Do prdele. No tak!
No tak.
- Funguj, do prdele! - Erin?
No tak, co se stalo?
- Je to rozbitý! - To jenom ty trubky. Spravíme je.
Hele…
Jsi v pořádku?
Tu práci mi nedali.
- Aha. - Posrala jsem to.
To není pravda.
Ale jo, posrala.
- To nic. - Zklamala jsem tě.
To nic.
Nějak to napravíme.
Ne, ty… Ty to…
- Ty mi s tím sakra nepomůžeš. Ty… - To nic, poklade.
No tak.
To bude dobrý.
Všechno bude dobrý.
NÁPRAVNÉ ZAŘÍZENÍ FALSTEAD, ANGLIE
Překlad titulků: Eliška K. Vítová