Soc la senyora Carter.
SENYORA CARTER
I avui us faré classe d'Història.
Qui ets?
Perdona?
Qui és Erin Carter?
I per què li hauríem de fer un contracte indefinit?
Què aporta a la nostra meravellosa institució?
Ja, estàs actuant.
Demà tens l'entrevista, t'has de saber això de memòria.
L'educació és la clau per fer créixer la nova generació,
i participar-hi és molt gratificant.
Està bé, sí.
Sí, tret d'una cosa,
és terriblement avorrit.
Ha de semblar que vols la feina.
La vull. Donarien una beca a la Harper,
és l'única manera que es quedi en aquesta escola.
Ens canviaria la vida.
Què t'ha passat a la cara?
Res, un petit accident de cotxe.
Erin, no em solc preocupar.
Però em preocupes.
Has de convèncer els entrevistadors.
Mostra'ls qui ets realment.
Ho pots fer…
Oi?
Ho aconseguiràs, Erin.
Torno de seguida.
Hola.
Avui farem una barbacoa.
Convidaré alguns veïns. Et ve de gust venir?
No. Esclar que no.
No sé per què em molesto.
Harper?
Harp!
Estàs bé?
Al meu parer, el paio del supermercat s'ho mereixia.
No vol el teu parer, Arlo.
Li dono suport. Mira-la. És impensable.
La incomodes. Sempre fa el mateix.
Saps que li dono suport.
Us omplo les copes?
Gràcies. M'alegro que la Harper estigui bé.
És el més important.
T'havia dit que no en parlessis, Arlo.
Hola.
Aviat tens exàmens, oi?
- Quin és el primer? - Mates.
T'anirà bé.
No ets pitjor que jo a la teva edat.
Era l'últim de la classe fins que l'Emilio em va ajudar.
Com? Li vas fer classe?
No, vaig fer un examen horrorós. I bum!
El teu pare ja no era el pitjor de la classe.
Quina collonada.
Harp. Caram.
- Harper, disculpa't. - No.
- Vols que t'enviï a l'habitació? - D'acord.
Ho sento. Està descentrada pel que ha passat darrerament.
Hòstia puta…
Erin.
Hola.
Escolta, l'embolic que et vaig comentar…
necessitaré que m'ajudis demà.
Emilio, m'estàs parlant d'aquest tema a la meva cuina?
- Qui et penses que soc? - No ho sé.
Però sé que saps manejar-te.
La vas desnucar.
Vas veure el que volies veure. Em vaig defensar.
Si fos veritat, hauries parlat amb la policia.
Tu ets la policia.
Entesos.
L'hi has explicat tot al Jordi, oi?
Necessito un cop de mà. No sé què et passa a tu,
però jo et podria ajudar.
Què coi és això?
No ho sé. Vaig a veure.
Harper?
Ei, prou. Què passa?
Bloquejo la finestra perquè ningú entri.
Escolta, parlem. Vinga.
Ei.
Tot això és pel que va passar al supermercat?
O per la cosa que tenia a les golfes?
La pistola.
No era de debò.
Harp.
Quan eres petita, nosaltres…
Vivíem en barris molt perillosos.
Vaig comprar una pistola falsa per espantar els intrusos,
però no la vam necessitar llavors i ara tampoc.
Mira per la finestra. Estem bé.
No veig res per culpa de l'armari.
Ei.
Mai permetré que et passi res dolent, entesos?
Mai.
Sobretot, amaga't, entesos? Tot anirà bé.
Moguem-lo.
Vinga.
Gràcies, un plaer. A reveure.
- Ei! - Ei!
- Gràcies. - Gràcies.
- Ha estat genial. - I tant.
Adeu.
Et toca.
Molt bona. Mira.
- Les ulleres. - Gràcies.
L'entrevista de feina t'anirà molt bé.
Sí, bona sort, mama!
Ho aconseguiràs.
Molt bé, aquí teniu els exàmens de prova.
Teniu mitja hora per fer-lo. Apliqueu-vos-hi.
I el temps comença…
ara.
EMILIO APARCAMENT - 12:00
- Ja has acabat? - Sí.
No ha passat ni un minut. Dylan?
He acabat, professora.
MACBETH DE WILLIAM SHAKESPEARE
- Polles? - Olivia!
Per què no crides més?
Quantes?
Bé, amb una n'hi hauria prou, però n'hi havia moltes més.
Ho diré al tutor.
No, no vull denunciar-ho.
Potser podríem fer venir un dels seus pares per parlar-ne?
Bé. Només té el pare, però… d'acord.
Per parlar de l'obsessió del seu fill pels penis. L'hi diré.
- No li diré això. - De vegades no em queda clar.
En fi, tens lliure fins a l'entrevista de les tres.
Genial. Vaig a prendre l'aire i a desconnectar.
Perfecte.
A les tres. No facis tard!
Hola.
M'estava preocupant.
- On anem? - T'ho explico de camí.
Això és una clau espia.
Espionatge informàtic.
Mola molt.
- I? - Hi ha un advocat deshonest.
Necessito informació.
Ell té relació amb una banda criminal que investigo.
Anem a casa seva per endollar-ho a l'internet.
És un terme tècnic?
Au va, relaxa't. Entesos?
Tot això és legal?
Esclar que no.
Necessitaria una ordre judicial.
No hauríem de tenir aquesta conversa.
Com es diu l'advocat?
Benecio Agustín. Espero que em porti al líder de les bandes.
Agustín és a la feina.
Les minyones són a casa, està tot obert i no hi ha alarma.
No et costarà entrar-hi, anar al despatx del segon pis i…
Un moment,
vols que ho faci jo?
Sí.
Per què creus que ets aquí?
Suposava que per vigilar.
Soc poli. No puc entrar a casa de la gent.
Però ningú sospitarà de tu perquè…
bé, ets una mestressa de casa.
- Ves a la merda. Soc professora. - Ja m'entens.
I si dic que no?
I si torno i preparo l'entrevista?
Sisplau. No t'ho demanaria si no estigués desesperat.
Si faig això, estem en paus.
Vull recuperar la meva vida.
Tens sort que el Jordi sigui amic teu.
Digue'm què he de fer.
Déu meu. No.
Vinga.
- Què? - Agustín ha tornat abans…
Has de sortir d'allà.
- Espera, gairebé he acabat. - No!
Surt de seguida!
No t'ho hauria d'haver demanat. Agustín és boig.
No, vull deixar això enllestit.
No faig broma. Si et troba, et matarà.
Merda.
Vinga, va.
Tranquil·la.
Hòstia puta.
Merda.
Sisplau.
Només serà un moment.
- On eres? - En un embús.
Ja. Fa quinze minuts que l'entrevista ha començat i…
Ai mare, què portes?
- Em puc canviar. Dona'm la brusa. - No tens temps.
Estan a punt de marxar, així que ves-hi.
Tot anirà bé.
Sigues càndida i amable.
Creus que anirà bé?
Sí.
Sento fer tard…
Li donem cinc minuts, senyora Carter.
Gràcies.
Ella és la Gabrielle Leon, de la junta,
i ella la Penelope Reyna, representant de l'associació de pares.
La senyora Reyna i jo ens coneixem. Vivim al mateix barri.
Ja deia jo que em sonava.
Hola, veïna.
Fa temps que és substituta a la nostra escola.
Passar a temps complet implica molta més responsabilitat
i dedicació.
Per què creu que encaixa aquí?
Doncs…
Bé…
Sé el que els agradaria escoltar, però…
Crec que no.
No encaixo aquí.
Vaig emigrar a Londres amb ma mare, i va morir poc després.
Em vaig criar en cases d'acollida.
Vaig canviar molt sovint d'escola.
Estudiar em semblava absurd.
Era mala alumna?
Mala no.
La pitjor.
La majoria d'alumnes d'aquí són genials.
Però alguns nens potser creuen…
que no es mereixen ser aquí per alguna raó.
I potser els puc ajudar com m'hauria agradat que em fessin a mi
quan tenia la seva edat.
Gràcies.
L'he conegut més en dos minuts que durant tot l'any.
Bé.
- És bo? - No és dolent.
Hi ha algun dubte amb la seva professionalitat.
Ens referim a la nit del musical de l'escola.
Sembla que va marxar sense avisar ningú
i ens va deixar amb poc personal mentre algú destrossava una aula.
No em trobava bé.
No va pensar a avisar algú?
Volia fer-ho, però jo…
Vaig sortir a prendre l'aire i…
I va deixar un acte escolar amb poc personal
en un edifici ple de nens.
Prometo que no tornarà a passar.
Ei, Harp, què tal l'escola?
- Normal. - Podria ser pitjor.
- Has tornat! - Una samarreta preciosa!
Sí, em preparo per a l'estiu.
Com ha anat l'entrevista?
- Ho sento. - Segur que genial.
Sí. Amb aquestes coses mai se sap.
Au va, ho has fet de conya.
- Segur que et contractaran. - Sí.
Està de bon humor, senyor Martín.
Sí, ho estic.
- La senyora Martín ha tornat? - Doncs…
No.
No, he trobat unes pistes molt bones en un cas.
Ves amb compte, Emilio. Ens preocupem per tu.
Ei, Harp, renta't les dents.
Bé, me'n vaig.
Us vull donar les gràcies.
Per ser bons amics i veïns
i us prometo que a partir d'ara veureu un nou Emilio Martín.
D'acord?
- Sí. - Genial. Sí.
A veure, li hem de trobar algú.
Per què no busques algú a l'escola?
No, m'agraden els meus col·legues.
Has de donar un cop i girar-ho.
Sempre ho faig.
Creus que l'Ana canviarà d'opinió i tornarà amb l'Emilio?
No ho sé.
Saps, en algunes parelles…
alguna cosa va malament i,
saps, només… ja saps.
Creus que a nosaltres ens passarà?
No.
Això no em preocupa.
Segur que no?
Això m'agrada de tu.
Genial. Perquè t'hi has casat.
Merda.
Harp?
Harp, estàs bé?
Què ha passat?
Ei, no et preocupis.
- Estic bé, mama. - Seu.
Harper, què ha passat?
M'he espantat, res més.
L'escola l'aclapara una mica.
Aviat tindrà els exàmens. És complicat.
No semblava aclaparada.
De fet, semblava aterrida.
Potser necessita parlar amb algú pel que va passar al supermercat.
No necessita un psicòleg.
Potser l'ajuda.
Ja sent que és diferent de la resta de nens.
Anar a un especialista ho empitjorarà.
Doncs… no hi estic d'acord.
Ja he pres la decisió.
No només l'has de prendre tu.
No entenc què et fa tanta por…
Hola, Harps. Tinc una sorpresa per a tu.
Adeu. Bon cap de setmana.
Adeu.
Hola.
Estàs tensa.
Sí, és cert.
Ho sento.
No m'han donat la feina.
Pel que he sentit,
t'ampliaran el contracte sis mesos i llavors el revisaran.
T'ajudaré a preparar-te.
La vaig cagar, oi?
Sembla que l'entrevista va anar prou bé,
però algú s'hi va oposar.
Què? Esclar que sí.
La desgraciada de la Penelope. Et juro que la…
Hola.
Soc el Daniel Lang.
M'han dit que hi ha un problema amb el meu fill Dylan.
Qui de vostès és la senyora Carter?
Soc l'Erin Carter, professora del Dylan fins que el senyor Luis torni.
Soc l'Olivia Thorne, administradora de l'escola.
Us deixo sols…
Sí.
Vostè li ha posat un zero a l'examen de prova del meu fill?
Sí, però per una raó…
Sé que no és un alumne excel·lent, però de debò?
Un zero?
Un moment…
És l'examen del Dylan.
Ho sento.
I no era un examen d'art, oi?
No, i encara que ho fos…
Ja. Esclar. No és el període blau de Picasso.
Entesos. I ara què passarà? L'expulsaran, el castigaran o…?
Per què no ho interpretem com a crit d'auxili?
És una interpretació molt generosa.
Ja ho sé. Però el Dylan té problemes acadèmics.
I…
Això és com un atac preventiu.
Val més suspendre que fracassar.
Vol que s'enfadi amb ell.
Doncs ho està fent molt bé.
Ja, però per què no fa el contrari?
Doni-li suport.
Contracti un professor particular.
Algú que el pugui ajudar.
Necessita ajuda, però no sap com demanar-la.
D'acord.
Gràcies.
Si té cap pregunta, no dubti a trucar-me.
Entesos.
De fet, en tinc una.
Qui és la desgraciada de la Penelope?
Lamento que ho hagi sentit, ha estat molt poc professional.
La Penelope ha impedit que em facin un contracte indefinit…
Les meves donacions han construït la pista de bàsquet de fora,
potser podria parlar bé de vostè.
Seria molt amable…
Però no es preocupi per mi.
No em preocupo per vostè,
sinó per la pobra Penelope.
SENYORA ERIN CARTER
Harp, ves a casa. He de parlar amb la Penelope.
No facis bogeries. La gent ja pensa que estem guillats.
Però…
Hola, veïna.
Es pot saber què cony et passa? Això és…
Hola.
Em deies que em passava alguna cosa.
Saps com d'important és aquesta feina per a la meva família.
- M'estàs amenaçant? - Au va, esclar que no.
Tots els veïns et tenen por.
Els he dit que vas matar l'home del súper en defensa pròpia,
però els encanta xafardejar.
Tot això és per tu. M'estàs fotent.
No he estat jo.
- Què? - No he votat contra tu, Erin.
Se me'n fot si et donen un ascens o no.
No et crec.
Vas arribar tard amb una samarreta que deia: "Puta vida."
- Què pensaves que passaria? - "Pura."
La samarreta deia: "Pura vida."
De debò no has estat tu?
No ets tan important per a mi.
Té.
Tens una casa preciosa.
Adeu, Erin.
Emilio!
On ets?
L'Olivia arribarà d'aquí mitja hora, però he de marxar ja.
- Vinc amb tu. - No pots.
Per què no?
Harper, fes el que et dic per un cop.
Ho sento.
No ho sentis, he de fer un encàrrec.
Sé que soc pesada.
Tots els nens ho són.
Tu no ho ets.
No ho ets gens.
Ets la meva persona preferida.
T'estimo, Harp.
Bé.
L'Olivia arribarà aviat.
Entesos?
Erin?
Vinga, marxem!
Vine aquí!
Merda.
Merda!
Emilio?
He caigut de la teulada…
I tant.
Estàs bé?
Sí. Almenys de moment.
- Què coi ha passat allà? - Ell volia saber qui ets.
No he estat sincer amb tu.
Què cony, Emilio? He confiat en tu!
Ho sento. No tenia elecció.
Tenia deutes de joc.
Agustín va dir que estaríem en paus si li donava informació confidencial,
però sempre en volia més.
Per això li havia de parar els peus.
Ho sento.
Em sap greu haver-t'hi involucrat.
- Et portaré a l'hospital. - Ni parlar-ne.
Sí.
No, si els meus caps s'assabenten de tot això… No.
Compra alguna cosa per curar-me, sisplau.
A veure, faig dos punts de dany a l'ogre
amb la daga
i ell em fa divuit punts de dany amb un garrot,
per tant, soc morta.
- Sí, ho sento. - No passa res, és divertit.
Hauria d'haver trobat alguna cosa millor que la daga,
com una espasa, una pistola o una cosa així.
Hi ha pistoles en el joc o tot són follets i fades?
No hi ha pistoles.
Però la mare en té una.
Genial, doncs l'hi demanaré.
Segur que t'equivoques.
És a la bossa.
No ho hauria de fer.
Mare meva.
És una cucada.
Ai mare.
Som-hi.
Tu qui ets?
Tinc molta curiositat.
Ei!
Ei, alto!
Entres a casa meva, em fots el negoci!
O em dius qui ets o faré que algú ho esbrini.
No soc ningú.
D'acord, com tu vulguis.
Sisplau.
No enviïs la foto.
Resposta equivocada.
Ei, hem de tocar el dos!
Puja al cotxe!
Merda, on és el seu telèfon?
Per què has fet això?
No ho sé. Intentava ajudar-te.
Ajudar-me? Ho has empitjorat tot…
Collons, ho has empitjorat tot.
Tenim un problema. És un puto merder.
Moltes gràcies, Olivia. Ets molt amable.
De res. Es comporta molt millor que els meus.
Tot va bé?
Sí. Ha estat un dia dur.
Ja saps.
D'acord.
- Fins a la setmana vinent. - Sí.
Gràcies. Ens veiem a l'escola.
Merda.
Merda. Vinga.
Va.
- Funciona, collons! - Erin?
Ei, què ha passat?
- Està trencat, hòstia puta! - Són les canonades. Ho repararem.
Escolta.
Estàs bé?
No m'han donat la feina.
D'acord.
L'he cagat.
No és cert.
I tant que sí, l'he cagat del tot.
- Calma't. - Us he decebut.
Ei, no passa res.
Ho arreglarem.
No, tu… Tu…
no ho arreglaràs ni de conya…
No et preocupis, amor.
Ei…
Ho arreglarem.
Tot anirà bé.
PRESÓ DE FALSTEAD, ANGLATERRA
Subtítols: Tulio Labadie