Harper, ta på dig skorna, är du snäll.
Jag vill inte.
Seså.
Vet du vad vi ska göra idag?
Vi ska ut på ett äventyr tillsammans.
Vi ska åka båt. Vi ska åka över havet till en plats
där solen alltid skiner och man får äta glass varje dag.
Låter det bra?
Bra. Men saken är den
att vi måste åka nu. Okej?
Vet du varför?
Nej.
För det står en drake där ute.
Om vi väsnas eller sölar, äter den upp oss. Okej?
Vill du ta på dig skorna nu?
Går det bra?
Okej, Harper. Du får hoppa ner och gå.
Här har du.
Ja, där borta.
Här är pengarna.
Vilken båt?
- Det är den blå trålaren där borta. - Okej.
Då så, unga dam. Kom här.
Så där.
BARCELONA FEM ÅR SENARE
Harper har övat på sången hela veckan.
Jag och Jordi blir galna.
Seså.
En kvinna i Tyskland hade en låt på hjärnan i fyra år.
- Hon hamnade på sjukhus sen. - Det kan inte vara sant.
Nej, det var nog hicka.
- Det är en myt. - Det är du som är lärare.
- Vikarie, så... - Bara fram till intervjun på tisdag.
Hoppas att du minns oss sen när du svassar runt i lärarrummet.
Självklart...
...Olivia? Skolsekreterare?
Kul.
Tack.
Hon har roligt.
Ja. Det är bra. Hon börjar äntligen komma till rätta här.
Skönt att vi hamnade i Barcelona.
Och nu hon får vara en planet.
Tja, hon är ju Pluto.
Det räknas också.
Ja.
- Vad sa du? - Hör ni!
Sluta!
- Det räcker! - Du är så störig!
Hör ni! Sluta!
- Din jävla... - Sluta!
Vad gör du?
Harper, sluta!
Tänker du berätta?
Det måste finnas ett skäl. Du blev ju utesluten ur musikalen.
Du hade inga problem att prata förut. Svordomar hit och dit.
Harp.
Jag måste gå på toa.
Butiken stänger om tio minuter.
Missa inte 3-för-2-erbjudandet som gäller frysta maträtter.
Vi stänger om snart för inventering.
Ursäkta, min katalanska är dålig.
- Vi stänger om fem minuter. - Okej. Tack.
Säg tack, Harper.
Harp!
Man måste knyta näven hårt när man ska nita nån.
Det är baskunskaper.
Det sprider ut kraften. Annars skadar man handen.
Men det kvittar ju, för du ska aldrig slå nån igen, eller hur?
Han frågade var min vita käpp var. Han sa att jag skulle stå längst bak...
Antonio är en liten S-K-I-T.
En skit.
Du ska inte säga det. Det var därför jag stavade till det.
Du måste be om ursäkt.
Vi löser inga problem med våld.
Ska du berätta för Jordi?
Vet inte. Vi får se.
Du får kalla honom pappa.
Ja, men jag gillar namnet Jordi.
Men han skulle nog föredra att du sa pappa.
Blicken i golvet, sa jag! Håll käften!
Tyst. Skynda dig.
Va är det?
Ner.
Framåt!
Rappa på!
Gå, sa jag!
- Fortsätt! - Nej, snälla!
Är du okej?
Mamma!
Det är du.
Ambulans! Ring efter en ambulans!
Ursäkta.
Erin! Harper!
- Jordi! - Hej.
- Vi är okej. - Hej.
Sjuksköterska Garcia, kontakta urologin.
- Är du oskadd? - Ja.
- De sa... - Lugn. Det är inte mitt blod.
Okej.
Vi letar reda på ett rum. Okej?
Såja...
Okej.
Skadade revben, en höftkontusion och en lätt hjärnskakning.
- Jag skriver ut smärtstillande. - Okej.
Det kunde ha varit värre.
Du och Harper kan åka hem.
Tack.
Rökning är förbjuden på sjukhuset. Rökning får endast ske på avsedda platser.
- Jaha? - Jag är okej. Lite blåslagen bara.
Du...
Är du okej?
Det som hände var läskigt. Det är okej att må dåligt.
- Jag är 50-50. - Säkert?
Jag såg en automat i korridoren.
Vill du gå och köpa en läsk och nåt gott?
Jag får ju inte dricka läsk efter kl. 18.00.
- Vi kan göra ett undantag. - Ja.
Här.
Rökning är tillåten på avsedda platser,
vid kafeterians ingång och vid nödutgångarna.
Som sköterska får man lära sig att agera lugnt och proffsigt.
Det är faktiskt lugnande.
Bra. För det råder kaos inom mig.
Jag är så glad att ni är oskadda.
Hur gick det för killen?
Han har opererats.
- Okej. - Han ligger på IVA.
Han förlorade mycket blod, så han kanske inte överlever natten.
- Får jag träffa honom? - Det är inte ditt fel, Erin.
Inte alls.
Men jag ska se vad jag kan göra.
Vi kan inte stanna länge.
Fan. Jag glömde säga till Harper vart vi skulle.
- Jag kommer strax. - Okej.
Du...
Det är du, Kate. Det är verkligen du.
Jag känner inte dig. Vi har aldrig träffats.
Lögnare.
Lögnare!
Skynda på!
Nödläge. Alla tillgängliga läkare till rum 124.
Här. Sätt dig.
Vänta här. Okej?
Ventrikelflimmer.
Gå ut.
Okej.
Undan.
Såja, gumman.
Säkert att du är okej?
Ja.
Eller...
Nej.
Det är som Harper sa. 50-50.
Det finns hjälp på sjukhuset. Psykologer.
Specialister som är vana vid posttraumatiska situationer.
Ja.
Vad gör du?
Avleder dig.
Det kommer inte att funka.
Jodå.
Okej, då. Men jag tycker ändå att vi borde prata om det som hände.
Just därför försöker jag avleda dig.
Så där.
Hej.
Okej.
Ses om en stund.
- Hej då. - Hej då.
Så där. Tre, två, ett.
- Bra! - Vill du ha mer?
- Okej. - Det ser gott ut.
Häll i lite mer.
- Så? - Perfekt.
- Får jag vända på den? - Javisst.
Hej, Antonio.
Hur mår du?
Jag är ledsen att Harper slog dig. Men det du sa var inte så snällt.
Jag ville tala med dina föräldrar.
Pappa är på affärsresa. Mamma har tennislektion. Hon är på baksidan.
Hon fyller år idag.
Jag vet. Vi kommer på festen sen. Det blir skoj!
- Har du fixat den? - Ja. Kolla.
Nej, nej.
Det är ett pågående arbete.
Ta ledigt idag.
Nej. Jag har medarbetarsamtal snart. Jag måste visa mig.
Kan du lova att inte bli indragen i några väpnade rån?
Jag skulle vilja säga ja... Öronen.
Harper!
Vi blir sena! Sätt fart!
God morgon, Emilio.
Buenos dias.
Wow.
- Du tog dig nästan ända hem. - Ja, nästan.
Jag tänkte titta förbi igår.
- Jag hörde vad som hände. - Vi mår bra. Oroa dig inte.
Vi måste förhöra dig idag eller imorgon.
Jag är med i utredningsgruppen, så oroa dig inte.
Det mesta är väl sagt, men okej.
- Jordi har fixat kaffe om du vill ha. - Okej. Tack.
- Vi ses. - Hej då.
På med glasögonen.
Varför sover han i bilen?
Minns du att hans fru flyttat ut?
Ja.
Han saknar henne, så han sover hellre i bilen än i en tom säng.
Vad sorgligt.
Ja.
Tjena, kompis. Får jag lite kaffe?
Du behöver inte vara i skolan om du inte är redo.
- Jag kan köra hem dig. - Det går bra.
Ses sen, mamma.
Hej då.
Du är en hjälte, Erin.
Vad skönt att du är oskadd.
- Är Harper okej? Vi blev så oroliga. - Hon mår bra. Tack.
- Jaha... Både goda och dåliga nyheter. - Okej.
De dåliga är att Penelope Reyna vill ha bort Harper från skolan.
Du skojar.
Hon är väldigt upprörd över det som hände.
- Hon säger att Harper är en psykopat. - Han retade henne för hennes syn.
Eller var det sociopat?
Psykopat? Sociopat? Folk säger att det är skillnad, men det vete tusan.
Kan hon få igenom det? Vad ska jag göra?
Det är ju Penelope, så...
Och de goda nyheterna?
De goda nyheterna är... att du blev attackerad i en affär.
Är det goda nyheter?
Tänk på helheten.
Innan det var du en anonym, lätt bortglömd vikarie,
men nu är du en hjälte som stoppade ett rån
och förtjänar en heltidsanställning.
Och du har din bild i tidningen.
Oroa dig inte. Det är en bra bild på dig.
Okej. Jag måste gå.
- Okej. - Ja.
Okej.
- Hej. - Hej.
Jag är mrs Carter. Jag vikarierar för mr Luis idag.
Bra siktat, Dylan.
Det var en olyckshändelse. Skjut mig inte.
Okej. Sidan 29...
- Hej. - Hej.
- Vad gör du här? - Jag blev orolig.
Hur går det för dig?
Okej.
Förhöret är inplanerat kl. 14.00 imorgon.
Sant Àngel-stationen. Med inspektör Tabarez.
Okej. Kom du ända hit bara för att berätta det?
Nej. Jag ville ge dig min bild av läget.
De var proffs. De visste att torsdagen var lönedag.
De kom i slutet av dagen och satte kamerorna ur spel, men...
...de missade en.
En äldre modell med en annan krets.
- Ja... - Du skötte dig bra.
Man hör ju talas om sånt.
En kvinnas barn har fastnat under en bil och hon finner styrkan att lyfta upp den.
Eller hugga en man i benet med en provsticka? Och skjuta honom?
Jag sköt ingen. Skottet brann av.
- Okej. - Är jag i knipa?
Nej, naturligtvis inte. Det...
Jag känner ju dig, men min chef är rena blodhunden.
Han kanske ser annorlunda på det när han ser bilderna,
så om det är nåt du vill berätta, vore det...
Bara att du beter dig som en skit.
Okej.
Men var försiktig. Rånarna var två stycken.
Den ena är död, men den andra är på fri fot.
Visst.
Tack, Emilio. Det känns ju bra att veta.
- Vi ses på festen. - Ja.
Ta hand om dig.
Det gör jag.
Harp,
leta reda på Antonio och hälsa.
- Måste jag? - Ja.
Sätt fart.
Ja.
- Alla pratar om dig. - Ja.
Penelope älskar det. Nån annan stjäl uppmärksamheten.
- Jag kanske borde gå och gratta henne. - Bra idé.
- Ja. - Vi letar reda på baren.
Det är en ännu bättre idé.
Är du okej?
Ja. Det är lugnt.
Hej, Antonio.
Mamma sa att jag måste be om ursäkt. Skaka hand med mig.
Annars sticker jag ut ögonen på dig.
Tack. Vad tjusig du är.
Nu ska jag gå och äta glass.
Penelope.
Hej.
Harper och jag är väldigt ledsna för det som hände.
Tack. Det betyder mycket.
Ja, hon... Hon har haft en tuff vecka.
- Det har varit mycket. - Jag vet, och det gör mig förkrossad.
- Men de andra barnen måste skyddas. - Lägg av, för fan.
Allvarligt? Hon utgör ingen fara för nån.
- Hon behöver inte bli relegerad. - Jag ser vem hon brås på.
Okej, jag ber om ursäkt.
Vi kan väl lösa det här själva, som grannar?
Vi är inte grannar. Vi bor bara nära varann.
- Tror du att du är bättre än alla andra? - Jag?
- Du har en isskulptur av dig själv naken. - Det var en gåva från min man.
Jag ska försöka bli en bättre granne, men var snäll och...
Få inte Harper relegerad.
Vi får se, Erin.
Gå nu. Du förstör min utsikt.
Jisses.
Är du okej?
- Ja. - Säkert?
Åh, nej. Nej.
Jisses.
Kom igen.
Vi bråkade inte. Jag frågade vad skulptören hette.
- Man vet aldrig när man behöver en. - Den var imponerande.
- Tror du att hon anlitar nån speciell? - Hon vägrade berätta det.
Vad är det?
Jag släckte lamporna innan vi gick.
Harp, vänta här.
Du kanske bara glömde.
God dag, mrs Carter. Jag är inspektör Tabarez. Vi kör igång.
I Strasbourg var du privatlärare åt en amerikansk familj.
Ja, familjen Palmer. De hade två barn, Lisa och Mark.
Och när du började på St. Joseph's International
använde du dem som referens.
Ja, det tror jag.
Telefonnumret du uppgav är inte längre i bruk.
Folk byter nummer.
Nej. Det finns inga spår efter en sån familj i Strasbourg vid den tiden.
Vad ska jag säga? De var där och...
Din man, Jordi Collantes, är sköterska på Hospital General.
Tog han med dig till IVA för att träffa den skadade rånaren?
Ja, jag hade skuldkänslor.
Gentemot en man som försökte döda dig?
Ja, jag hade skuldkänslor för det som hände.
Var din man där när mannen fick en hjärtattack?
Nej. Han skulle titta till vår dotter.
Du var alltså ensam med den avlidna?
Tja, Jordi var bara borta en stund och det stod en polisman utanför.
Vet du att kvävning kan få hjärtat att stanna?
Nej.
Kanske dog mannen av komplikationer efter skottskadan,
eller så tog nån en kudde och tryckte ner den...
- Vänta nu. Jag har inte gjort nåt fel. - Det avgör inte du.
Jag skiter i vad du ser på övervakningsbilderna.
Visar de min livrädda dotter? Som gömmer sig från mannen med vapnet?
Nej.
Det finns inga bilder från mataffären.
Kamerorna var avstängda.
Vad tråkigt. Det måste försvåra ert arbete.
Och förlåt för att jag svor.
Okej. Jag ringer om en stund. Ursäkta.
Kom nu, Harper.
Hur gick det?
- Det fanns inga övervakningsbilder. - Vad skumt.
Det kanske var nåt fel på kameran i alla fall.
Hur fan tänkte du?
Erin.
Erin, vänta.
Jag hjälpte dig.
Tänk om nån får reda på det.
Hur skulle det se ut? Som om jag försöker dölja nåt.
Det skulle göra det enklare.
Men det gör det inte.
Emilio, jag bad dig inte sno övervakningsbilderna.
Jag bad inte om nåt av det.
Mamma, vad är det?
Förlåt. Det är ingen fara. Det...
Ibland undrar jag om det var dumt att komma hit.
Harper.
Sakta ner.
- Du lämnade glasögonen! - Det kvittar.
Solen är inte bra för dina ögon.
Bra. Jag vill bli blind. Jag är less på att vänta.
Ta på dig glasögonen.
Harp.
- Du gör mig illa. - Nej. Jag försöker skydda dig.
Låt mig vara!
Jag vill stanna här. Jag trivs här.
Du...
Minns du när vi flyttade hit?
Jag kunde knappt få upp dig ur vattnet.
Du ville jämt åka till stranden.
Du väckte oss klockan sex med baddräkten på.
Men sen fick jag ont i ögonen av solen.
Därför måste du ha dina specialglasögon.
Kom.
Kom!
Mamma...
Du kan gå in, Harp. Jag ska bara prata med Penelope.
Hon hatar mig, va?
Nej, då.
Naturligtvis inte.
Jag började precis gilla skolan.
Låt henne inte kasta ut mig.
- Snälla. - Det ska hon inte få. Oroa dig inte.
Kom.
Gå in nu. Ses snart.
Hej.
- Har du dragit tillbaka din anmälan än? - Nej. Naturligtvis inte.
Jag ber dig artigt en sista gång. Snälla.
Nej betyder nej, Erin.
Jag filmade dig. När du låg med din tennistränare.
Är du från vettet?
- Spionerar du på folk? Och filmar? - Du gav dig på min familj.
- Min son bröt två tänder! - Jag är inte stolt över det.
Men om du inte ger dig, skickar jag videon till din man.
Jag är ledsen.
Vet du vad, Erin?
Han ringde på morgonen på min födelsedag och sa att han inte skulle hinna hem.
Nåt viktigt möte.
När jag blev upprörd sa han
att han hade betalat för festen. Vad mer begärde jag?
Vad tråkigt att höra.
Jag dömer dig inte. Jag vill bara... Jag skyddar min dotter.
Vi kan säkert reda ut det oss emellan. Som grannar.
- Tack, Penelope. - Tacka mig inte.
Det här var ett misstag av dig.
Ett stort misstag.
- Middagen är klar. Hur hungrig är du? - Ganska.
Okej. Då får du en ganska stor portion.
Så där. Vi måste skynda oss om vi ska hinna till Harpers musikal.
Harper är... Hon är inte med i musikalen.
Va?
Vad hände?
De var för många eller nåt. Heldumt.
Jag bröt två av Antonios tänder. Mrs Reyna vill få mig relegerad.
Va? Allvarligt?
- Lugn. Det... - Lugn?
Förlåt. Jag borde ha sagt nåt.
Kan vi ta det sen? Jag måste byta om.
Harp, du kan äta framför tv:n.
Du vet, om Penelope försöker få vår dotter utkastad från skolan,
så är det ingen småsak.
Jag har löst det.
Hur då?
- Det spelar ingen roll. - Allt spelar roll.
Mataffären, polisen, allt.
Du kunde ha dött häromkvällen.
Men du beter dig som om det var nåt normalt.
Se på mig.
Jag har slips.
Jag avskyr slipsar.
Det ser bra ut.
När började du dölja saker och stänga mig ute?
Ha det så trevligt. Den vägen.
Ha det så kul.
- Okej. - Välkommen.
Den här vägen.
Hej!
Ha det så trevligt.
- Kul att se dig. - Detsamma. Välkommen.
- Tack. - Hej.
- Ha det så trevligt. - Tack.
Vad har du för ursäkt ikväll, då?
Trafiken? En översvämning?
Jag grälade med Jordi.
Jag fattar inte hur du får ihop det.
Du har fler barn och ansvarsområden, men är alltid i tid och alltid i form.
Jag är så hög att det här är som en utomkroppslig upplevelse.
- Oj. - Ja.
Det ordnar sig.
Du är där du ska vara.
Ja.
Och du är hög.
Ja.
Fan, vi missar allt. Kom. Skynda dig.
Allt som omger dig
Allt ljus på himlen
Ser du stjärnorna och deras glans?
Solen och all dess briljans?
Allt började med en smäll
Det började med en smäll
Jag är strax tillbaka.
Allt som omger dig
Allt ljus på himlen
Ursäkta.
Kan jag hjälpa dig?
Toaletterna finns vid entrén.
Gå, annars kallar jag hit vakterna.
Vet du, jag trodde nästan inte på det.
När jag såg dig i affären tänkte jag att jag ljuset spelade mig ett spratt.
Att jag tog fel.
Men nej.
Det är verkligen du.
Du förväxlar mig med nån annan.
Herregud! Vad fan?
Se på mig.
Se på mig, Kate!
Där är du ju!
- Du borde inte ha kommit hit. - Jag hade inte tänkt stanna.
- Men jag vet att du har det. - Nej.
Se vad det har blivit av mig.
Jag rånar matbutiker. Det är som att sno handväskor!
Och allt är ditt fel.
Ge mig det. Då sticker jag. Ingen får veta att du är här.
Jag skulle vilja tro dig.
- Men det är du, så det gör jag inte. - Okej.
Jag har aldrig gillat dig.
Jag ska inte göra ungen illa, men jag måste ta henne med mig.
Annars tror de mig inte. Jag är ledsen.
Håll dig borta från henne!
Vad fan?
Är hon död?
Herregud...
Vem är hon?
Kvinnan från mataffären.
Du varnade mig ju.
Okej.
Städa upp lite.
Vi har 15 minuter på oss att få ut kroppen härifrån.
Vi bor i samma solsystem
- Du måste hjälpa till. - Okej.
Galaxen tillhör oss alla
Okej. Det borde räcka.
Kom.
- Vill du säga några ord? - Va?
Fan ta dig.
Jag menade en bön eller nåt.
Det blir bra.
Jag menar... Det blir bra.
Varför hjälper du mig?
För att du är gift med min bästa vän.
Vi är i princip släkt.
Och jag sitter i klistret.
Jag har blivit insyltad med några dåliga människor.
Vi kanske kan hjälpa varann.
Jag är lärare, Emilio.
Ja, självklart.
Mrs Carter i klassrummet med ett lik.
Och om jag inte vill hjälpa dig?
Det här känns inte bra.
Och när nåt inte känns bra,
då backar jag.
- Det brändes vid. - Okej, jag ska kolla.
Ursäkta.
- Jag kan sköta det, så vänder du på dem. - Okej.
Där. Ta den.
Bra.
Mamma?
Undertexter: Love Waurio