Серцю повір, Прагни до зір, Єднання дар плекай, І в чарах сяйв про дружбу дбай.
Мчи до мрій, Як вітровій, Шлях свій знайти зумій. Серцю повір, Прагни до зір,
Єднання дар плекай, І в чарах сяйв про дружбу дбай. Тож серцю повір, Прагни до
зір, Лиш серцю ти вір.
Ууу! Так!
Юхуу!
Хвалько! Ха!
-Від хвалька чую, Ізабель! -Ану збадьоріться, Сапфіри. Не кожного
дня вам випадає нагода поїхати в похід з улюбленою вчителькою.
Улюблена вчителька не тягла б мене з ліжка до сходу сонця.
Припини, Рорі. Рання пташка черв'ячка має.
І кому до вподоби черв'яки?
Я не сплю, не сплю!
Час перекусити.
О, дякую.
Чудовий день, так, дівчинко? Дика Зірко?
Що там таке?
До речі, ніщо так не зміцнює зв'язок з вашим єдинорогом, як спільний похід.
А що буде? Командні ігри? Тест на довіру? Мотузковий парк? Ооо! Чи ділимось
секретами? Я перший.
Але це між нами, Грозо. Дивись не розбовкай решті.
Як я вже казала, скоро кінець вашого першого року навчання, і вам потрібен
міцний зв'язок з єдинорогами, щоб скласти фінальний іспит.
Іспит?! О, а який саме? О ні, це усна доповідь? Я не дуже вправна в усних
доповідях. Будуть додаткові завдання для підготовки? Так, так. Дихай, Лейло, просто
дихай.
Це незвичайний іспит, Лейло. Його мета – перевірити усі ваші здібності вершників
єдинорогів.
Тест на вміння? Ми це вже проходили.
Після невеличкого падіння зі скелі.
То була смуга перешкод, а це буде змодельована місія. Ми повинні
переконатись, що наші вершники єдинорогів бездоганно навчені. Тож якщо ви провалите
іспит, ви вирушите додому.
Що?!
Але найважливіша частина іспиту – це вміння гуртожитку працювати в команді.
Якщо вилетить один – вилетить і решта.
Що?!
Ми готуємо вас до справжніх місій. Коли загрожує небезпека, вершники єдинорогів
мають стати командою.
Ми приречені.
Гей, без паніки. Ми складемо цей іспит. Адже ми здолали Воронеллу, двічі.
Але ж нас тоді не оцінювали.
Так, ми просто боролися за своє життя.
Софія має рацію. Нема про що хвилюватися.
Ха-ха! Так! Ми ж з Сапфірового гуртожитку. Нас ніщо не зупинить.
Так!
-Так! Юхуу! -Так!
Супер. Марна надія.
Але цей похід не оцінюється. До того ж, на вас чекає чудовий сюрприз з настанням
ночі. Годі теревенити. Влаштуймо перегони. Вперед, Жвавий! Ю-ху-хуу!
-Ха! -Ууу!
Хаа-ха!
Гадаю, не варто хвилюватися щодо іспиту. У нас купа часу на підготовку, так? Що ж,
добре, що я взяла всі книжки, які дозволила бібліотека.
О, дякую.
Серйозно?
Ми ж команда, пам'ятаєш?
Ой! Ай, ай, ай, ай, ай, ай!
Еее, Земля викликає Дику Зірку. На що ти там дивишся?
Ем, Ейво, ти не помітила, що Дика Зірка якось дивно поводиться?
Ти про що?
Вона якась розгублена, та я не розумію, чому. Гадаєш, вона хвилюється?
Щодо чого? Воронеллу нарешті замкнули, а Магія Ґрим знищена.
Може це стосовно мого тата? Ми знаємо, що він десь є, але я гадки не маю, де. Може
Дика Зірка теж через це непокоїться?
Ви не повинні про це хвилюватися. Ми обов'язково знайдемо твого тата, так чи
інакше. А цей похід точно допоможе Дикій Зірці поліпшити настрій.
Так, твоя правда. Це буде корисно для нас обох.
Гммм…
І коли дівчинка лягала спати в лісі тієї ночі, вона почула дуже дивний шепіт: «Де
мій ріг єдинорога? »
Вона сховалася в спальному мішку, сподіваючись, що шепіт зникне. Аж раптом
почула, як згасло світло її ліхтаря. І знову: «Де мій ріг єдинорога? »
-О ні, ні, ні, ні, ні, ні, ні! -Стало дуже холодно, і вона почала
тремтіти. І навіть побачила своє дихання. А потім почула звук. Щось величезне
рухалося просто до неї. Вона глибше заповзла у свій спальний мішок під
страшний хрускіт кісток, що нахилялися до неї.
Істота нахилялася все ближче й ближче. І дівчинка просто заціпеніла.
Повірити не можу. Ми з Делією та Ясінтою спланували спа-вечір, та натомість
я застрягла тут, і слухаю дурнуваті історії.
…Усе ближче, усе ближче. Буу!
Згодна. Добре, що хоча б ти мене розумієш.
Ви подивіться, яка краса!
Ооо! Здається, ті зірки – це Пояс Оріона.
Ні, це Оріонові ляпанці.
Ляпанці Оріона?
О так, він полюбляв ходити на пляж.
Що?! Чому я про це не знала?
Займався серфінгом у затоці Чумацький Шлях.
Та ну вас!
Оо! Цього сузір'я я точно не бачила раніше.
Бо його там не було. Сузір'я Єдинорога з'являється на небі лише раз на кілька
-років, і cтається отаке. -Рік Єдинорога!
Саме так. Вам пощастило. Ви опинилися тут у дуже особливий час.
Скажеш їм, що це просто зірки, чи мені сказати?
Просто зірки?! Це сузір'я дарує магію цьому острову.
Магію?
Зірка впала!
Її-хаа! Удача на нашому боці. Їдьмо її шукати. У мене для вас сюрприз, від якого
ви будете в захваті!
Закладаюся на прибирання стайні, що знайду зірку раніше за тебе.
Ще побачимо!
Ну ж бо, дівчинко! Швидше!
Дика Зірко, е, щось не так?
Я знала, що ти не пропустиш веселощі.
Сюди!
Схоже, що справжня зірка тут я. Не хвилюйтеся, ви зможете похвалити мене,
поки обидві чиститимете стайню Грози.
Ооо! Справжня зірка! Це суперечить усьому, що я вчила на уроках
природознавства.
Саме тому це і є магія.
Еее, так і повинно бути?
А зараз буде сюрприз.
Оо! Це що, єдинороженятко?
Саме так.
-Це ж треба! Ооо! -Яке гарненьке! Ооо!
Хочу обійняти! Іди до мене, наймиліший єдинороженятко. Ой!
Чіпати не можна! Звісно воно дуже миле, та воно щойно з'явилося з зірок. Кілька
тижнів його магія буде непередбачуваною.
У-у-у. Треба тримати дистанцію, доки з нього не вивітриться вся зоряна магія.
Оооо! Я зараз зомлію.
Ууу, я б залюбки зібрала деякі дані.
Дистанція!
Гляньте! Падає ще одна зірка!
Аа? Буде іще малятко?
Ні. Не з цієї зірки. Це Зірка Корони. Такі зірки формують ріг єдинорога. Бачиш?
Тож малятка не буде?
Вибач, що розчарувала. Зірки Корони містять зовсім іншу магію.
Пані Першоквіт дуже розсердилася б, якби знала, що ви досі не спите. Тож
повертаймось до табору.
О, стійте. Хочете сказати, що ми залишимо тут беззахисного новонародженого єдинорога
зовсім самого?
Припини, Ейво. Це ж Острів Єдинорогів. Єдинороженята народжуються, щоб жити тут.
Квітка теж тут росла, і стала абсолютно нормальною, правда ж?
Так, це одразу помітно.
Не бійся, це дитя знайде шлях до диких єдинорогів, які й будуть його ростити так
само, як ваших єдинорогів. А тепер час їхати.
Не уявляю, що й ти була такою ж малою.
Хто приніс солодку вату?
-Це не солодка вата! -Фууу! Ох!
Ооо! У нього милі навіть какулі.
Дуже гарно.
Та схоже, тебе це зовсім не тішить.
Ти теж його відчуваєш? Мого тата? Е, тому ти так дивно поводишся? Не варто сумувати
й хвилюватися. Ми його знайдемо. Разом.
Ви це бачили?
Ще одне малятко! Їдьмо.
Що скажеш? Хочеш побачити ще одне маля? Може одного дня ви станете друзями.
Гаразд, я піду без тебе.
Поглянь!
Мабуть, це зірка.
Що, що це?
Хто це?
Я не знаю. Що він робить?
Оо! Я так люблю його!
Треба допомогти маляті.
Гей, не чіпай маля!
-Обережно! -Стережися!
Де ж вони?
Софіє, маля!
-Пані Праліс казала, ми не повинні… -Я знаю, та воно налякане. І там
темно, і воно може поранитись.
Бачиш його?
Ні. Дика Зірко?
Надто яскраво!
Що це було?
Не чіпайте мого малюка!
Я захищу тебе, малятко! Ай!
Софіє, я не знаю, скільки ми ще протримаємося!
Дика Зірко, засліпи їх!
Ох…
Ого! Дякую.
Зірко, це було…
Сліпуче?
Дивовижно! Ти всіх урятувала, дівчинко.
Схоже, цей похід їй не до душі.
З тобою все буде добре.
Оо! Ну все, я сумуватиму. Але це варто нового найкращого друга. Будь ласка,
бережи себе.
З ним усе буде добре.
Але… що то за дивна особа була в каптурі?
Ох, я не знаю, хто це, але здається, що ми його відлякали. Повертаємось, доки пані
Праліс не помітила, що нас нема.
Якщо чесно, Дика Зірко, те сяйво було неймовірним. Кришталеві крокодили й не
зрозуміли, що відбувається.
Якби ж ти сказала мені, що з тобою. Я думала, ти радітимеш. Ти врятувала
єдинороженя. Але здається, що ти зараз десь далеко.
Аа?
Здається, ти теж дивишся на ці зірки, так, тату?
Мабуть, ти зрозумів би, що турбує Дику Зірку.
Знаю, ти казав шукати тебе небезпечно. Але ми з Дикою Зіркою стикалися з багатьма
небезпеками. Я гарна вершниця єдинорогів, тату. І може, одного дня, я стану такою ж,
як ти. Я допоможу тобі. Я не боюся.
Тату?
Серцю повір, Прагни до зір, Єднання дар плекай, І в чарах сяйв про дружбу дбай.
Тож серцю повір, Прагни до зір, Лиш серцю ти вір.