Co v srdci máš, navěky znáš! Tak toč se k Slunci tváří, když tu září kouzla
tvá! Snům se vzdát, svůj osud znát! Osud znát! Staň se, co má se stát! Co v
srdci máš, navěky znáš! Tak toč se k Slunci tváří, když tu září kouzla tvá!
To, co v srdci máš! Co v srdci máš! Navěky znáš! Navěky znáš! To navěky
znáš!
Hůů! Jo!
Úúú!
Nepředváděj se!
-To říká ta pravá, Isabel. -Trochu energie do toho klusu, Safíři.
Stanování s vaší oblíbenou učitelkou není běžná záležitost.
Moje oblíbená učitelka by mě teď nevytáhla z postele.
No tak, Rory. Ranní ptáče dál doskáče.
My nejsme ptáčata.
Já nespím! Nespím!
Dáme si svačinu?
Óh, díky.
Krásnej den viď, holka? Polárko? Hm, co tam vidíš?
Věřte mi, že nic tolik neposílí vaše pouto s jednorožcem jako stanování.
Co budem dělat? Hrát hry? Pád důvěry? Lanová cesta? Svěřovat si tajemství?
Začínám.
To je jen mezi náma, Bouřko. Nikomu to nevykecej.
Jak už jsem říkala… Váš první školní rok končí a čím budou vaše vztahy silnější,
tím líp zvládnete poslední zkoušku.
Zkouška? A jaká zkouška? To ne. Ústní zkoušení? Ústní zkoušení mi vážně nejde…
Můžu udělat nějakou práci navíc? Jasně, jasně… Dýchej, Laylo. Prostě
dýchej.
Nebude to typická zkouška, Laylo. Tato je navržena tak, aby prověřila vaše společné
dovednosti.
Dráha zdatnosti? Tu jsme hravě zvládli.
I když jsme skoro spadli z útesu.
To byla překážková dráha. Tohle bude simulovaná mise. Musíme se přesvědčit, že
naši jednorožčí jezdci zvládají výcvik… Pokud neprojdete zkouškou, budete… si
muset sbalit kufry.
Co?
Zásadní na této zkoušce je, že každá kolej musí spolupracovat, aby prošla.
Pokud někdo neuspěje, končí celá kolej.
Co?
Připravujete se na skutečné mise. Když se objeví nebezpečí, jednorožčí jezdci
fungují jako tým.
Jsme v koncích!
Hlavně klídek. Tu zkoušku zvládneme. Vždyť jsme porazili Havranici. Dvakrát.
To nás nikdo neznámkoval.
Jo. Jen jsme bojovali o přežití.
Sofie má pravdu. Není se čeho obávat.
Jo… Jsme Safírová kolej. Nás nic nezastaví!
-Jo! -Jo!
Pěkná… iluze.
Dnes vás ale nikdo zkoušet nebude… Jsme na výletě a večer mám pro vás velké
překvapení. A teď dost klábosení. Co takhle závod? Hyjé, Rushi!
Nemusíme se té zkoušky bát, ne? Máme ještě dost času, ne? No, ještě že jsem si
půjčila všechny knížky z knihovny.
Áh, díky.
Óh.
To myslíš vážně?
Jsme jeden tým. Pamatuješ?
Ou! Au, au, au, au, au, au! Kruci!
Hmm.
Země volá Polárku. Na co to pořád koukáš?
Avo, všimla sis, že se Polárka chová trochu divně?
Kvůli čemu?
Na něco pořád myslí, ale vůbec netuším na co… Myslíš, že má strach?
A z čeho? Havranice je zase zavřená a s chmurnou magií je konec.
No, třeba jde o mého tátu… Víme, že tam někde je, ale netuším kde. Možná že je
z toho Polárka taky nesvá.
Nemusíte si s tím dělat starosti… Uvidíš, že tvého tátu nějak najdeme… A ten dnešní
výlet určitě Polárce zvedne náladu.
Jo, máš pravdu. Zvedne náladu nám oběma.
Hmm.
Dívka ten večer spala v lese a zaslechla, jak tajemný hlas šeptá: Kde ho mám? Kde
mám svůj jednorožčí roh?
-Oh! -Óh ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne!
Tohle snad není možný. Dnes jsme měly s Delií a Jacintou v plánu lázně a místo
toho tu posloucháme dětský povídačky.
A kousek po kousku… Baf!
Souhlas. Nezblázním se tu z toho jen díky tobě.
To nebe je dnes skutečně nádherné!
Óh, myslím, že ty hvězdy jsou Orionův pás.
Ale ne, to jsou Orionovy žabky.
Orion nosil žabky?
No jasně. Prý hrozně miloval pláže.
Cože? Jak to, že jsem to nevěděla?
Surfoval na Mléčné dráze, kámo.
No tak…
Ty jo! Tohle souhvězdí jsem ještě nikdy neviděla.
To proto, že tam předtím nebylo. Souhvězdí jednorožce se na obloze objevuje
-jenom jednou za pár let. Takže tohle je… -Rok jednorožce!
Přesně tak. Máte štěstí. Tohle je opravdu velmi výjimečné období.
Tak co, řekneme jim, že to jsou jen hvězdy?
Jen hvězdy? Tohle souhvězdí přináší na ostrov magii.
Magii?
Padající hvězda!
Nádhera! Štěstí nám dnes vážně přeje. Pojďme ji najít. Mám překvapení, co vás
uchvátí.
Kdo najde hvězdu jako první, neuklízí stáje.
Jen se moc neraduj!
Pojď, holka. Rychle.
Polárko? Děje se něco?
Vím, že by sis to nenechala ujít.
Tady je!
Skutečná hvězda jsem tu já. Ha! Můžete mluvit o tom, jak jsem skvělej, zatímco
budete Bouřce čistit stáj.
Úh! Skutečná hvězda! To je v rozporu se vším, co nás kdy učili ve fyzice.
Tak poznáš, že to je magie.
A tohle je normální?
Už to bude. Překvapení!
Óh! To je maličký jednorožec?
Ano, správně.
-Počkej, už jdu. Obejmu tě, ty malý… -Neobjímat, Avo. Je roztomilé, ale právě
spadlo z nebes. Prvních pár týdnu bude jeho magie nepředvídatelná.
Mm, mm, mm. Musíme si držet odstup, dokud se mu hvězdná magie nedostane
z těla.
Já asi omdlím.
Vzorek by se mi vážně hodil.
Ani krok!
Hele! Padá další hvězda!
Další hříbě?
Ne. Z téhle už ne… To byla korunní hvězda. Tyto hvězdy tvoří jednorožci roh… Vidíte?
Takže žádné hříbě?
Ne, Avo. Bohužel. Korunní hvězdy mají jinou magii.
Paní Prvosenková by mi dala, kdyby věděla, že jste tak ponocovali. Honem
zpátky do tábora.
Počkat. Takže tady toho bezbranného, novorozeného jednorožce necháme samotného?
Ale no tak… Je to Jednorožčí ostrov. Hříbata se pro život tady rodí. Květka
taky tak vyrostla a nic se jí nestalo, že?
Jo. Je skvělá.
Neměj obavy. Tohle hříbě najde cestu ke stádu divokých jednorožců, kteří ho
odchovají jako ty vaše… Tak, teď už pojďme zpátky.
Nevěřím, žes byla takovej prcek.
Kdo bral cukrovou vatu?
-To není cukrová vata. -Fuj! Óh!
I jeho bobky jsou roztomilý.
Je to nádhera.
Ale tobě to radost nedělá.
Taky ho cítíš? Mýho tátu? Proto se chováš divně? Nemusíš se bát ani být smutná. Však
my ho najdem. Společně.
Viděly jste to?
Je tu další hříbátko. Jóóó! Jedeme!
Co ty na to? Chceš vidět další hříbě? Třeba jednou budete kámoši.
Fajn… Tak půjdu sama.
Támhle!
To musí být ta hvězda.
Co? Co to bylo?
Kdo to je?
Netuším. Co to dělá?
Oh! To je tak sladký!
Musíme mu pomoct!
Ne! Nech to hříbě být!
Kam zmizel?
Sofie, to hříbě!
-Ale paní Divolesová říkala… -Já vím! Ale je vyděšené
a je tma. Může se zranit.
Vidíš ho?
Ne. Polárko?
To je moc!
Co to bylo?
Jděte pryč od mýho hříběte! Už tě mám, kamaráde. Au!
Sofie! Nevím, jak dlouho je ještě udržíme!
Polárko! Rozsviť!
Au!
Páni. Díky!
Polárko, tohle bylo…
Oslepující?
Úžasný! Zachránila jsi nás.
Ani tenhle výlet ji nerozveselil.
Zvládneš to sám, kamaráde?
Dobře. Budeš mi chybět. Za novýho kámoše mi to stojí. Dávej na sebe pozor.
On to zvládne.
Ale co budeme dělat s tím maskovaným mizerou?
Nevím, kdo to mohl být, ale prozatím jsme ho snad zastrašily. Musíme se vrátit, než
se paní Divolesová vzbudí.
Opravdu, Polárko… To kouzlo bylo úžasný. Ti krystaloví krokouši vůbec neměli šanci.
Kéž bys mi mohla říct, co se děje. Měla bys být šťastná. Zachránila jsi malého
jednorožce. Přijde mi, jako bys tu ani nebyla.
He?
Ty ses na ty hvězdy taky díval, viď tati?
Možná bys věděl, co Polárku trápí.
Vím, že jsi říkal, že je nebezpečné tě hledat, ale s Polárkou děláme dost
nebezpečných věcí. Jsem dobrý jednorožčí jezdec. Možná, že se ti jednou vyrovnám.
Já ti můžu pomoct. Nemám strach.
Tati?
Co v srdci máš navěky znáš! Tak toč se k Slunci tváří, když tu září kouzla tvá!
To, co v srdci máš! Co v srdci máš! Navěky znáš! Navěky znáš! To navěky
znáš!