‫- אקדמיית חדי-הקרן -‬
‫לאן את לוקחת אותנו? עלינו לחזור לאקדמיה.‬
‫וויילדסטאר, אני יודעת שאת שומעת אותי.‬
‫זה היה קל באופן מאכזב‬ ‫להביס את פרימרוז ואת עוזרותיה.‬
‫אני רוצה להתענג על ההשמדה שלכם.‬
‫כן. היא נפטרה מהחברה שלכם.‬ ‫עכשיו היא תמחץ גם אתכם.‬
‫מה עשית לסופיה?‬
‫נראה שאנחנו תקועים בין הפטיש ו…‬ ‫חד-קרן מחריד.‬
‫חסל אותם!‬
‫סינדר!‬
‫תראי להם, ליף!‬ ‫-כן!‬
‫אני שמחה לראות אותך!‬ ‫-זה חד-הקרן שלי.‬
‫טיפשים חצופים שכמותכם!‬
‫לאן היא נעלמה?‬
‫לאן את נעלמת?‬
‫שנברח? לדעתי צריך לברוח.‬ ‫-בני פיורי לא נסוגים. המורשת שלי…‬
‫זה לא משנה אם כולנו נהפוך לאבן.‬
‫אי אפשר לעזוב אותם ככה.‬ ‫-אנחנו לא.‬
‫בעצם כן, לבינתיים.‬ ‫אבל נחזור כשתהיה לנו תוכנית.‬
‫הם בורחים!‬
‫לא שווה שנרדוף אחריהם. השגנו מה שרצינו.‬
‫האקדמיה הזאת שלי.‬
‫וויילדסטאר?‬
‫למה הבאת אותי לבריכת החיזיונות?‬ ‫כבר ניצלתי את החיזיון שלי.‬
‫זה חסר טעם.‬
‫תפסיקי! זה לא יעבוד. עלינו לחזור לאקדמיה.‬
‫אין שם כלום. אלה מים, רק מים.‬
‫בבקשה, וויילדסטאר.‬
‫בואי נלך הביתה.‬
‫רגע. אני כבר ניצלתי את החיזיון היחיד שלי.‬
‫אבל את לא.‬
‫זה מה שניסית לומר לי.‬ ‫וויילדסטאר, את מדהימה.‬
‫הלוואי שזה יצליח.‬
‫אבא.‬
‫סופיה. כוכב נוצץ שלי.‬
‫טוב, הכול נגמר.‬ ‫-לא, אנחנו לא נכנעים.‬
‫מה נעשה?‬
‫מה רורי עושה?‬
‫אנחנו צריכים בית חדש.‬ ‫אז, אני בונה לנו בית.‬
‫זה המעונות שלנו,‬ ‫וסטורם, את תבני שם אורווה.‬
‫אולי נתרכז ונחשוב על תוכנית להצלת העולם?‬ ‫-הנה תוכנית.‬
‫לא אוכל להיות רוכבת חד-הקרן הכי טובה‬ ‫בכל הזמנים אם אין רוכבי חד-קרן.‬
‫אנחנו חוזרים ברגע זה.‬
‫מי מינה אותך לבוס?‬
‫אני, והעליונות הטבעית שלי.‬
‫טוב, וואו.‬
‫אני לא מאמינה שאמרת את זה.‬ ‫-למה האמת כל כך פוגעת בך?‬
‫תפסיקו!‬ ‫-הגישה שלך פוגענית.‬
‫צריך ארבעה קירות?‬ ‫-סליחה.‬
‫וגגות לא באמת חיוניים, נכון?‬
‫את לא חושבת שזו האמת, נכון? על סופיה?‬
‫כן. היא ו-וויילדסטאר בטח בסדר.‬
‫אבל איפה הן?‬
‫סופיה. וויילדסטאר? אני לא מאמין.‬
‫לא חשבתי שאראה שוב את שתיכן ביחד.‬ ‫-זה באמת אתה.‬
‫ידעתי שזה לא איזה חיזיון בראש שלי.‬ ‫זה באמת אתה. ואתה בסדר.‬
‫איפה אתה? נבוא למצוא אותך.‬ ‫-לא. סופיה, את לא יכולה.‬
‫מה? אבל, אבא, נוכל לעזור.‬ ‫-זה מסוכן מדי.‬
‫עלייך לבטוח בי. אני בסדר.‬ ‫את זו שאני דואג לה, סופיה.‬
‫הממלכות שלנו מחוברות בקסם.‬
‫אני מקבל הצצות ולחישות, והן מזהירות אותי.‬
‫שרייבנזלה חוזרת.‬ ‫-כן. רגע. איך את יודעת?‬
‫כי זה כבר קרה.‬
‫יש לה חד-קרן מקסם מחריד‬ ‫שכמעט הפך אותי לאבן.‬
‫לא היינו חזקות מספיק כדי להילחם בה.‬ ‫מה נעשה?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫אני מצטער, אבל אין לי תשובת קסם.‬
‫אז תחזור ותעזור לנו.‬
‫רק תגיד איפה אתה, ו…‬ ‫-סופיה, אני לא יכול.‬
‫אז אנחנו צריכות להילחם ברייבנזלה לבד?‬
‫את כל כך דומה לי.‬
‫לטוב ולרע, גם אני ניסיתי לעשות הכול בעצמי.‬
‫לא סמכתי על אחרים, ותראי לאן זה הביא אותי.‬ ‫אם הייתי מקבל עזרה, אולי…‬
‫את זקוקה לחברים לצידך.‬ ‫-יש לי חברים.‬
‫היו לי חברים. אבל אווה כל הזמן הפריעה לי…‬
‫וקל יותר להתמודד עם דברים בעצמי.‬
‫סופיה, אין לי נשק סודי להילחם ברייבנזלה.‬
‫אבל ברור לי שאי אפשר להילחם בה לבד.‬ ‫אולי אווה תוכל לעזור לך.‬
‫נשמע שהיא רוצה לעזור.‬ ‫-אני בספק. היא בטח שונאת אותי עכשיו.‬
‫חברים רבים ופוגעים זה בזה לפעמים.‬ ‫זה לא אומר שהחברות נגמרה.‬
‫זה רק אומר שאתן צריכות לדבר זו עם זו,‬ ‫באמת לדבר זו עם זו.‬
‫אני חייב ללכת. נשארתי זמן רב מדי.‬ ‫-מה? אבא, מה קורה?‬
‫אל תד… בקשר אליי.‬ ‫תצילי את הקסם של אי… הקרן.‬
‫את צריכה חברים.‬ ‫תרפאי את הפצעים. תרפאי את ליבך השבור.‬
‫לרפא את לבי השבור?‬
‫לא. אבא, בבקשה. אני זקוקה לך.‬ ‫-סופיה, אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫שמעת אותו. עלינו למצוא את אווה.‬
‫כמה מביך להיות תקוע עם הפרצוף הזה לנצח.‬
‫מה עליי לעשות עכשיו?‬
‫אולי לזרוק אותך לקרקעית אגם‬ ‫או לנעול אותך בכלא בדולח.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני אגרום לכל האי שלך להיעלם.‬
‫בדיוק כמו שאת עשית לי.‬
‫עכשיו הגלגל התהפך.‬
‫העניינים סוף-סוף מתקדמים לפי התוכנית שלי.‬
‫אז לתת לילדים האלה לברוח‬ ‫היה חלק מהתוכנית שלך, הוד קסמותך?‬
‫אש!‬
‫הילדים האלה חסרי אונים נגדי‬ ‫עכשיו, כשיש לי חד-קרן.‬
‫שניים יכולים לשחק במשחק שלהם.‬ ‫ואני חזקה יותר, טובה יותר.‬
‫חרקים חסרי חשיבות.‬
‫הם לא יוכלו לעצור אותי.‬
‫אבל למה לא ליהנות קצת?‬
‫תצוד אותם, ואז תביא אותם לכאן.‬
‫חשבתי שסיימנו.‬
‫אני רוצה שהם יצפו בזמן שאהרוס‬ ‫את אקדמיית חדי-הקרן האהובה שלהם.‬
‫ואז נרסק גם אותם.‬
‫משהו קטן שיעזור עם הריסוק.‬
‫קדימה. יש עדיין זמן. חייב להיות.‬
‫מעולה, וויילדסטאר.‬
‫לא חשבת שנשאיר אותך תלויה באוויר, נכון?‬ ‫-אווה!‬
‫איך ידעת שאני כאן?‬ ‫-לא ידעתי.‬
‫אבל ליף ואני חשבנו שבריכת החיזיונות תדע.‬ ‫והנה את. לא הזדקקנו לחיזיון.‬
‫אני כל כך מצטערת על הכול. ואני…‬
‫לא! אני מצטערת.‬
‫את רק דאגת לי, כמו תמיד. אפילו עכשיו.‬
‫אני רק… אני לא רגילה‬ ‫שיש לי חברים אמיתיים שאכפת להם ממני.‬
‫אז הרחקתי אותך.‬
‫אבל אני צריכה אותך, אווה.‬ ‫נוכל להיות שוב חברות?‬
‫לא.‬
‫לא סתם חברות.‬
‫אנחנו חהטלללל"ל.‬
‫הוספת עוד כמה ל'?‬ ‫-כן. על "ליפול".‬
‫כי את נופלת מצוקים כל הזמן.‬ ‫אבל תמיד אהיה שם לתפוס אותך.‬
‫נחפור שוחות בעומק 3.5 מטרים,‬ ‫ואיזבל וריבר יתעלו לתוכן מים.‬
‫ליף תבנה רפסודת גפנים שתפליג בחסות החשיכה,‬
‫38 מעלות דרומה לעבר…‬
‫רגע. חשבתי שסטורם ואני הצדף.‬
‫לא. אתה האבן.‬ ‫-אני מציעה שנעשה חד-קרן טרויאני.‬
‫אף שאני אוהבת פגישות אסטרטגיה טובות,‬ ‫עלינו לחכות.‬
‫כולנו צריכים להילחם ביחד נגד רייבנזלה.‬ ‫-מה אם אווה לא תחזור? או סופיה?‬
‫עלינו להפתיע אותם. לנצל את אלמנט ה…‬ ‫-הפתעה?‬
‫אש, עכשיו.‬
‫קל מדי.‬
‫סופיה! אווה!‬
‫קדימה! בואו אחרינו!‬
‫קדימה, בחור מגודל. בוא נלך.‬
‫נתחמק מהם כאן.‬
‫איכס! אני שונא עלים!‬
‫זהירות.‬
‫מה אמרת?‬ ‫-אמרתי, "איכס! אני שונא עלים!"‬
‫הם באים.‬
‫מי זה "הם"? עוד עלים?‬
‫הפרחחים עובדים עלינו.‬ ‫תפסיק לקשקש ותמצא אותם.‬
‫אש. קרימסט.‬
‫אש.‬
‫קרימסט.‬
‫אש?‬ ‫-קרימסט.‬
‫זה לא מצחיק, טרול מגושם.‬
‫-קרימסט.‬ ‫-מה?‬
‫אש!‬
‫זה היה מדהים,‬ ‫ואפילו לא ערכנו פגישת אסטרטגיה.‬
‫ידעתי שאם הם יתפצלו,‬ ‫יהיה קל יותר לגבור עליהם.‬
‫למדתי זאת בדרך הקשה.‬ ‫-את לא לבד יותר.‬
‫אני כל כך שמחה שסיימתן לריב.‬ ‫זה היה מתיש.‬
‫גם אני שמחה. אני כלום בלעדיכם, חברים.‬
‫איני יודעת איך ננצח את רייבנזלה,‬ ‫אבל אני יודעת שנוכל לעשות את זה רק ביחד.‬
‫בואו נרכב.‬
‫איפה לדעתך רייבנזלה נמצאת?‬
‫אתן לך שלושה ניחושים.‬
‫באמת, תפסיקו כבר.‬ ‫כמה נחמד שיש לי שוב נתינים שסוגדים לי.‬
‫עבדים פתטיים.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫סליחה שחיכית.‬ ‫-את! לא ייתכן!‬
‫כבר נפטרתי ממך.‬ ‫-טעות.‬
‫אז אני פשוט אתענג על לרסק אותך שוב.‬
‫איזו יהירות.‬
‫את עדיין חושבת שתוכלי להביס אותי לבד?‬
‫אני כבר לא לבד יותר.‬
‫כן!‬ ‫-קדימה!‬
‫ככה עושים את זה.‬ ‫-לא שכחתם משהו?‬
‫גם אני לא לבד.‬
‫לא!‬
‫זהירות!‬
‫רורי!‬ ‫-זה בסדר. אני מפחד מדי בשביל להרגיש כאב.‬
‫את שלי.‬
‫וויילדסטאר?‬
‫בלי חד-קרן. בלי חברים. לגמרי לבד.‬
‫הצילו!‬
‫קוראת לעזרה? כמה את חלשה.‬
‫לא חלשה. פיקחית.‬ ‫-עדיין לא למדת.‬
‫עם חברים, יש לי כוח אינסופי.‬
‫אני לא מפחדת ממך.‬
‫אנחנו לא מפחדים.‬
‫רפאי את ליבך השבור.‬
‫"רפאי את ליבך השבור."‬ ‫אבא, באמת היה לך נשק סודי.‬
‫מהר! תשיגו את אבן הרוע!‬
‫תחזירו לי את האבן שלי!‬
‫אם נתקן את אבן הרוע השבורה,‬ ‫נספוג את הקסם של רייבנזלה,‬
‫ונביס אותה אחת ולתמיד.‬
‫תחזירי לי את צמיד החברות שלי!‬
‫לא!‬
‫תעכבו אותה רגע!‬ ‫-יש לך בערך 30 שניות.‬
‫בעצם עשר.‬
‫לעמוד מול הסכנה?‬ ‫-ביחד.‬
‫את יוצרת אפקט רוח דרמטי עכשיו? נחמד.‬
‫איך את מעזה?‬
‫זה נגמר.‬
‫לקחת הכול ממני.‬
‫אני מכירה את ההרגשה.‬
‫איני יודעת איך עשיתם זאת, ספירים,‬
‫אבל אקדמיית חדי-הקרן חבה לכם חוב עמוק.‬
‫שוב. אתם חייבים לנו שוב.‬
‫אני סבורה שזה מצדיק חגיגה.‬
‫כן! אני לגמרי בעד מסיבה.‬
‫אבל קודם אני זקוק לטיפול רפואי.‬
‫אני מקווה שמקדש המגינים‬ ‫הוא עכשיו יותר לטעמך.‬
‫בנינו אותו מחדש במיוחד בשבילך.‬
‫ולפחות יש לך חברה הפעם.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫לחיי מעונות הספיר!‬
‫זה מגיע לו.‬
‫צמידי החברות המדהימים שליף הכינה נהרסו,‬ ‫ולכן רציתי לתת לך משהו.‬
‫טוב, מלאכת יד זה לא הצד החזק שלי.‬
‫אני מתה עליהם.‬
‫אבל בפגישתנו הבאה, נעשה מלאכת יד ביחד.‬
‫אז זה רשמי?‬
‫אנחנו עכשיו חהטללללל"ל?‬
‫הפסקתי לספור כמה ל' יש לנו כבר.‬ ‫-עוד אחד. על "לעמוד מול הסכנה ביחד".‬
‫בעניין הזה, אווה,‬ ‫עלינו לעמוד בפני סכנה נוספת. אבא שלי חי.‬
‫דיברתי איתו שוב, ו…‬ ‫-אבא שלך בסדר?‬
‫לעת עתה. אבל הוא עזב בפתאומיות,‬ ‫כאילו שהוא ברח ממשהו.‬
‫עליי למצוא אותו. הוא זקוק לי.‬
‫אני אהיה שם איתך, ויהי מה.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬