Následuj srdce své, vysoko nade vše.
Pouto už máš, magie září, přátelství se dál utváří.
Plň si sny. Buď volný a utíkej.
Utíkej.
Svému osudu věřit nepřestávej.
Následuj srdce své, vysoko nade vše.
Pouto už máš, magie září, přátelství se dál utváří.
- Tak následuj srdce své. - Následuj srdce své.
- Vysoko nade vše. - Vysoko nade vše.
Následuj srdce své.
JEDNOROŽČÍ AKADEMIE
Kam to jedeš? Musíme na akademii.
Polárko, vím, že mě slyšíš.
Porazit Prvosenkovou a její kamarádíčky bylo příliš snadné.
Ničení vás si užiju.
Jo. Zbavila se vaší kámošky a teď rozmáčkne i vás.
Cos Sofii udělala?
Jako z bláta do… chmurného jednorožce.
Doraz je!
Uhlíku!
- Do nich, Květko! - Jo!
- Tak ráda tě vidím. - To je můj kluk.
Vy drzí hlupáci.
Kam zmizela?
A kam ty?
Utečeme, že? Měli bychom.
Furiovi neustupují. Můj odkaz…
Bude fuk, pokud zkameníme.
- Nemůžeme je tu tak nechat. - Ne.
Jen zatím. Až vymyslíme plán, vrátíme se pro ně.
Utíkají!
Nestojí za to. Máme, co jsme chtěli.
Tahle akademie je moje.
Polárko.
Proč jsme u tůně vidiny? Měla jsem jen jednu šanci.
Nemá to cenu.
Přestaň. Nepůjde to. Musíme se vrátit na akademii.
Nic tam není. Je to voda. Jenom voda.
Prosím, Polárko.
Pojďme domů.
Počkat. Já už vidinu měla.
Ale ty ne.
To ses mi snažila říct! Jsi úžasná, Polárko.
Snad to vyjde.
Tati.
Sofie. Moje zářící hvězdo.
- Je konec. - Ne, nevzdáme se.
Co budeme dělat?
Co dělá Rory?
Potřebujeme nový domov, tak ho stavím.
Tohle bude kolej. Bouřko, ty postav stáje.
Můžeme vymyslet, jak zachráníme svět?
Mám plán.
Nemůžu být nejlepší, když žádní další jezdci nebudou.
Musíme se tam vrátit.
Kdo tě zvolil šéfem?
Já. A moje nadřazenost.
Ty jo. Nemůžu uvěřit, žes to fakt řekla.
Proč tě uráží pravda?
- Holky. - Tvůj postoj.
- Čtyři stěny? - Pardon.
Střechy se přeceňují, ne?
Myslíš, že je to pravda? To se Sofií?
Jo. Určitě jsou s Polárkou v pořádku.
Ale kde jsou?
Sofie. Polárko. Nemůžu tomu uvěřit.
Nenapadlo mě, že vás uvidím spolu.
Jsi to ty.
Věděla jsem, že to není jen vidina. Jsi to ty. Jsi v pořádku.
- Kde jsi? Najdeme tě. - Ne, to nejde.
Co? Můžeme ti pomoct.
Je to nebezpečné.
Musíš mi věřit. Jsem v pořádku. Bojím se o tebe.
Naše říše spojuje magie.
Záblesky a šepot mě varují.
- Havranice se vrací. - Jo. Jak to víš?
Už se to stalo.
Má jednorožce z chmurné magie, skoro mě proměnil v kámen.
Nezvládly jsme ji porazit. Co máme dělat?
To nevím. Promiň, ale nemám kouzelnou odpověď.
Tak se vrať a pomoz nám. Když nám řekneš, kde…
Nemůžu.
Takže musíme Havranici porazit sami?
Tolik se v tobě vidím.
Taky jsem se snažil všechno zvládnout sám.
Nespoléhal jsem na jiné. A jak jsem dopadl?
Kdybych přijal pomoc…
- Potřebuješ přátele. - Mám je.
Měla jsem. Ale pak se Ava do všeho pletla.
Je snazší zvládnout všechno o samotě.
Sofie, nemám tajnou zbraň na porážku Havranice.
Ale nemůžeš jí čelit sama. Možná ti pomůže ta Ava.
- Zdá se, že chce. - Pochybuju. Musí mě nesnášet.
Přátelé se hádají. Někdy si ublíží. Ale to není konec.
Jen si musíte promluvit, vážně si promluvit.
Musím jít. Jsem tu dlouho.
Cože? Tati, co se děje?
Ne… o mě. Zachraň jed… magii.
Potřebuješ přátelé. Urovnej spory. Sešij své zlomené srdce.
Sešít své zlomené srdce?
Ne. Tati, prosím. Potřebuju tě.
Mám tě rád, Sofie.
Já tebe taky.
Slyšelas ho. Musíme najít Avu.
Jak trapné muset se takhle tvářit už navěky.
Co mám udělat dál?
Hodit tě na dno jezera, nebo zamknout do krystalového vězení?
Už vím.
Nechám celý ostrov zmizet.
Jak jste to udělali mně.
Karty se obrátily.
Konečně jde všechno podle mého plánu.
Nechat ty děti utéct bylo součástí plánu, Vaše Nechutnosti?
Ashi!
Ty děti jsou proti mně bezmocné, když mám teď jednorožce.
Tuhle hru můžou hrát dva.
A já jsem silnější a lepší.
Bezvýznamní červi.
Mě nezastaví.
Ale proč se nepobavit?
Najděte je a přiveďte je sem.
Neskončili jsme už?
Chci, aby sledovali, jak ničím jejich milovanou Jednorožčí akademii.
A pak rozdrtíme i je.
Tohle vám to drcení usnadní.
Jedeme. Ještě máme čas. Určitě.
Hezký, Polárko.
- Myslelas, že vás necháme viset? - Avo!
- Jak jsi věděla, že tu jsem? - Nevěděla.
Chtěly jsme použít tůni vidiny. Ale jsi tady. Vidina není třeba.
Moc mě to všechno mrzí. Já…
Ne! Já se omlouvám.
Jen jsi na mě dávala pozor, jako vždy.
I teď.
Jen nejsem zvyklá mít pravé přátelé, kterým na mě záleží.
Tak jsem tě odstrčila. Ale potřebuju tě. Můžeme být zase kámošky?
Ne.
Ne jenom kámošky.
Jsme nejky navždycky, fakticky a každopádně.
- Nepřidalas něco? - Jo. Každopádně pro každý pád.
Protože často padáš z útesů, ale já tě vždy chytím.
Až budou mít příkopy 3,5 metru Isabel a Potok tam vpustí vodu.
Květka vyrobí raft a poplujeme pod závojem noci
pod úhlem 38 stupňů na jih…
Ta mušle nejsme my s Bouřkou?
- Ne. Ty vy jste kámen. - Co trojský jednorožec?
Ráda vymýšlím strategie, ale musíme počkat.
- Musíme být všichni. - Co když se Ava nevrátí? Nebo Sofie?
Musíme jet. Potřebujeme okamžik…
Překvapení?
Ashi, teď!
Brnkačka.
Sofie! Avo!
Rychle! Za náma!
Dělej, ty nemehlo. Jdeme.
Tady je ztratíme.
Nesnáším listy.
Pozor.
- Cos to říkal? - Říkám: „Fuj, nesnáším listy.“
Už se blíží.
Kdo? Další listy?
Jenom si s náma hrajou. Přestaň a najdi je.
Ashi. Karmíno.
Ashi.
Karmíno.
Ashi?
Karmíno.
To není vtipné, ty trole.
- Karmíno. - Co?
Ashi!
To bylo super. Ani jsme nepromýšleli strategii.
Když se rozdělí, je to snazší. To už jsem zjistila.
Už nejsi sama.
Jsem ráda, že už se nehádáte. Bylo to únavné.
Já taky. Bez vás jsem byla nic.
Nevím, jak Havranici porazíme, ale zvládneme to jedině spolu. Jedeme.
Kde Havranice asi je?
Můžeš hádat třikrát.
Přestaň. To je ale příjemné mít zase tak milující poddané.
Ubozí poskoci.
Už bylo načase.
- Promiň za to čekání. - Ty! Nemožné.
- Zbavila jsem se tě. - Ne.
Pak si užiju, že tě můžu rozdrtit znovu.
Jak arogantní.
Pořád si myslíš, že mě zvládneš sama?
Už nepracuju sama.
- Jo! - Jedem!
- Tak se to dělá. - Nezapomínáš na něco?
Taky nejsem sama.
Ne!
Pozor!
- Rory! - To nic. Tolik se bojí, že nic necítím.
Ty jsi moje.
Polárko.
Bez jednorožce. Bez přátel. Úplně sama.
Pomoc!
Voláš o pomoc? Jak slabošské.
Ne slabošské. Chytré.
To nevíš? S přáteli mám nekonečnou sílu.
Nebojím se tě.
Nebojíme se!
Sešij své zlomené srdce.
„Sešij své zlomené srdce.“ Tati, měl jsi tajnou zbraň.
Rychle! Ten drahokam chmur!
Dej mi můj kámen!
Když spravíme rozbitý drahokam, pohltí její magii a navždy ji porazíme.
Vrať mi můj náramek přátelství!
Ne!
- Zdržte ji. - Máte tak 30 sekund.
Tak deset.
- Čelit nebezpečí? - Společně.
Pouštíš teď dramatický vítr? Hustý.
Jak se opovažuješ?
Je konec.
Všechno jsi mi vzala.
Ten pocit znám.
Nevím, jak se vám to povedlo,
ale Jednorožčí akademie je vám hluboce zavázána.
Znovu. Znovu jste nám zavázáni.
Myslím, že to si žádá oslavu.
Jo! Večírek beru.
Ale nejdřív potřebuju ošetřit.
Doufám, že se ti bude chrám Strážců líbit víc.
Opravili jsme ho jen pro tebe.
A aspoň máš tentokrát společnost.
Ne.
Ne!
Na Safíry!
Zasloužil si to.
Naše náramky přátelství se zničily, tak jsem ti chtěla něco dát.
Vyrábění není úplně moje parketa.
Jsou super.
Ale příště si spolu asi něco vyrobíme.
Takže je to oficiální?
Jsme nejky navždycky, fakticky a každopádně.
- Už ani nevím, co všechno. - Ještě vždy společně do nebezpečí.
A k tomu nebezpečí. Asi nás čeká další. Můj táta je naživu.
- Mluvila jsem s ním a… - Je v pořádku?
Zatím. Ale musel pryč, jako by před něčím utíkal.
Musím ho najít. Potřebuje mě.
Budu s tebou, ať se děje cokoli.
Následuj srdce své, vysoko nade vše.
Pouto už máš, magie září, přátelství se dál utváří.
- Tak následuj srdce své. - Následuj srdce své.
- Vysoko nade vše. - Magie září, přátelství se utváří.
Následuj srdce své.
Překlad titulků: Beata Krenželoková