Vidste du, at mennesker er næsten 50 % mikrobielle?
Så halvdelen af kroppens celler
tilhører ikke dig.
De tilhører små mikroskopiske organismer, der kravler inde i dig.
Så hvis man tænker over det, er der intet dig.
Du er ikke ægte.
Du er fiktiv.
Du er bare en glorificeret bakteriekoloni.
Det vidste jeg.
For du har sagt det før.
Hvornår ville du sidst kradse
i den hårde hud på din finger?
HÅNDSPRIT
- I morges. - Gjorde du det?
Ja.
Måske bør vi prøve eksponeringsterapi igen.
Det var ikke mig.
Godt.
Har du taget din medicin?
Sommetider.
Man skal tage sin medicin hver dag for, at det virker. Det ved du.
Hvad tænker du på?
Det er ikke retfærdigt,
at normale mennesker kan være okay med,
at I er dækket af bakterier.
- Sig ikke "normal". - Det er,
som ordene du skriver ned for at beskrive mig, men...
...hvis skoen passer.
De anerkender din kamp
men også, at du er meget mere
end din OCD.
Du er klog og kreativ og betænksom.
Okay, tak, men vær sød at stoppe.
Så du ville ønske, du var mere normal?
Nej.
Jeg ville dræbe for at være normal.
SKILDPADDER HELE VEJEN NED
MARK HOLMES 5. DECEMBER 1974 - 13. MAJ 2016
VELKOMMEN TIL LEJREN
ET SIKKERT STED FOR BØRN, DER HAR MISTET
BASERET PÅ BOGEN AF JOHN GREEN
Nå, hvad synes du?
Om hvad?
Holmsey, mit hår er farvet som en flov flamingo.
Ja, det er ikke en god ting.
Tænk, at du gjorde det.
Det er modigt.
Daisy Ramirez knuser hjerter, ikke løfter.
Bør jeg få dét tatoveret på anklen?
Stadig ikke.
Hey, se mit nye værk.
Hans nye værk.
Bam.
Han er lækker. Hvem er han?
Han er Mychal 101.
Jeg brugte Photoshop til at kombinere 100 Mychal-ansigter,
stavet med et "Y" som mig.
Og gennemsnittet er ham.
Den 101. Mychal.
Hej Mychal 101.
Nu, jeg har lært det...
Det er din mave, der fordøjer din sandwich.
...et værk om White River Highs ansigt.
Alle de bakterier, der tygger på jordnøddesmør og honning.
Man kan mærke dem leve, formere sig og dø inde i en.
Ens krop er blot vært for
en masse parasitter,
klar til at forårsage infektion,
at forårsage infektion.
Holmsey, hører du efter?
Jeg lytter til kakofonien i min fordøjelseskanal.
Aza?
Ja?
Hvornår har du sidst set Davis?
Det ved jeg ikke.
Kender du Davis?
Ja, da de var små.
- Hvad? - De var på lejr.
Det er for højt.
Hvorfor så højt?
Overdreven mavestøj er et usædvanligt
men ikke hidtil uset symptom på en C. diff-infektion.
Selv små infektioner forværres hurtigt.
Skader på tarmforingen
får bakterier til at spilde ud i mavehulen
og skabe en livstruende infektion.
Du skal skifte plasteret.
Du er sikkert smittet.
Dræn infektionen. Og rens den.
Så et nyt plaster, før det bliver værre.
Jeg skal i mit skab.
De fleste tilfælde sker på hospitaler.
Du har aldrig været på hospitalet, men du sveder og føler dig varm.
Du har sikkert feber.
Feber er også et tegn på C. diff.
Stop det. Du har ikke feber.
Du har ikke feber endnu.
Hvordan kunne du glemme at skifte plasteret?
Det tror jeg ikke, jeg gjorde.
Du glemte at skifte det. Nu er det for sent.
Du har C. diff, og du vil...
Tankespiral?
Ja.
I morgen hænger vi ud i min frokostpause, ikke?
Og med "hænge ud" mener jeg, at du henter mig?
- Klart. - Gudskelov.
Vi ses i morgen. Jeg elsker dig.
Farvel.
C DIFF SYMPTOMER
Ingen telefoner i gangen, Aza.
Ingen udspionering af din datter i skoletiden, mor.
Du ser træt ud.
Er du okay?
Ja.
Og du tager din...
Ja.
Hey, vil du med i biografen i morgen eftermiddag?
Jeg ser dig knap nok i ugen.
Jeg hænger ud med Daisy.
Måske søndag?
Måske.
Hej folkens.
Schopenhauer sagde: "Mennesket kan gøre, som han vil,
men han kan ikke bestemme, hvad han vil."
Vores motiver er forudbestemte,
men det er op til os, hvordan vi handler.
Og overvej dette...
LUCIA ABBOTT PROFESSOR PÅ NORTHWESTERN
... hvis man ændrer en mus' tarmflora,
så vil musen pludselig opsøge en anden type mad...
Jeg trak det korte strå,
hvilket betyder, at jeg skal have chinchilla-kostumet Kenny på.
Bea O'Brien havde det på tidligere.
Lad os få frokostpausen til at tælle.
Seriøst?
Du ved, du ikke må drikke uklare væsker i Harold.
Det er vanilje. Det er næsten klart.
Fint.
Tom.
Glad?
Glad, Harold?
Jo, han er.
Bare så du ved det,
smiler din far sikkert fra det hinsides over,
hvor pertentlig du er omkring hans gamle bil.
Radio eller CD?
CD, altid.
Tænk, at af alle CD'er, der kunne sidde i,
var det verdens bedste album nogensinde.
Hej Holly.
En grøntsagsburger til damen her, men uden brød.
Og en Blazin' Texan til mig.
Ekstra "blazing" såfremt muligt.
Det er en hård dag.
I har vel en kupon?
Det har vi faktisk.
Noget at drikke?
Ligner vi arvinger? To gange postevand.
Ingen tokroner i drikkepenge.
Davis er i nyhederne?
MILLIARDÆR
FORSVUNDET.
Hans far er forsvundet. Som jeg sagde.
Hørte du mig ikke?
- Milliardæren Russell Pickett... - Lytter du nu?
Pickett Engineering arbejdede på et massivt byggeprojekt,
der skulle rense spildevand fra White River
ved at udvide eksisterende tunneler og omdirigere åen
kendt som Pogue's Run.
Pickett havde nok fået at vide,
han ville blive sigtet for bedrageri og bestikkelse
og snart ville blive anholdt.
- Uha. - Hr. Pickett er enkemand med to sønner,
Davis og Noah.
Kriminalbetjent Dwight Allen oplyste os om eftersøgningen.
FBI tilbyder en dusør på 100.000 dollars til alle, der har oplysninger,
der kan føre til hr. Pickett.
- Vildt! - Alle, der har relevante oplysninger
- bør kontakte... - Vildt!
Hvem tager sig mon af Davis og Noah?
Sikkert en af deres mange tjenere.
De er rige. De har det altid fint.
Du glemmer det vigtigste, hvilket er de 100.000 dollars.
Hvad siger du?
Du og Davis var engang venner.
Ja, på én trist sommerlejr.
Måske husker han mig ikke.
Jo, den slags glemmer man aldrig.
Og du er mindeværdig.
Det betyder ikke,
at jeg kan finde hans forsvundne far.
Men det giver os en fordel i forhold til andre.
Vi er ikke folk, der kimser ad 100.000, Holmsey.
Jeg vasker legekugler for 8,40 dollars i timen.
Ved du, hvad jeg vasker af kuglerne?
Ved du det?
Tis.
Tis, Aza.
Ja, okay.
Og selvom jeg håber,
at min Star Wars-fanfiktion vil gøre mig rig,
kan jeg ikke regne med det.
Så vi skylder os selv
og vores familier og vores fremtid at tjene de der 100.000.
Med den slags penge kunne vi få sodavand.
Jeg fatter ikke, hvordan Pickett forsvandt sporløst.
Har rige mennesker ikke overvågningskameraer
på deres herregårde?
For at sikre, at ingen stjæler deres juveler?
Faktisk har de kun ét kamera.
Hvordan ved du det?
Efter lejren inviterede Davis mig til sin 13-års fødselsdag.
En dreng skaffede ham et filmkamera,
fordi han sporede dyr,
og foran alle
sagde hans far, han ikke måtte beholde det.
Hvorfor?
Fordi "Privatliv er det vigtigste i verden,
og uden det, har man ingenting."
Vild tale at holde til et barn, der bare vil nyde dagen
uden at være trist over sin døde mor.
Seriøst.
Nå, men Davis blev vred,
og så gav hans far efter og lod ham beholde det.
Nej, lad være at læne dig.
Undskyld.
Okay, så...
Vi må få fat i kameraet. Ved du, hvor han installerede det?
På en måde.
Vi hjalp ham med at sætte det op i et træ ved floden.
Holmsey, vi har en ledetråd.
- Hvad laver du? - Jeg ringer.
Eric. Hej, det er Daisy.
Ja, det er derfor, jeg ringer.
Jeg har virkelig brug for en fridag.
Jeg tror, jeg har...
Hvad er en smitsom maveinfluenza?
Norovirus.
Bestemt norovirus.
Det er helt sikkert norovirus.
Det føles som norovirus.
Tak. Okay. Farvel.
Har du stadig den kano?
Vandet må være 50 procent urin.
Det er den gode halvdel.
Jeg laver sjov.
Vandet vrimler med bakterier.
Sikke en dag!
Solen skinner, kanoen flyder,
og vi udlever den amerikanske drøm.
At drage fordel af en andens ulykke.
Kan du ro forsigtigt, så jeg ikke bliver våd?
Undskyld.
Vandet rammer dig,
og så er det et spørgsmål om tid...
Vidste du, floden er den eneste grund til,
at Indianapolis eksisterer?
Jeg ved, du prøver at distrahere mig.
Ja, men vidste du det?
Bakterier kan føre til giardia.
Da Indiana først blev en stat,
var der hed debat om, hvor hovedstaden skulle ligge.
Og de lagde mærke til, at der er en flod lige midt i staten.
Så de sagde: "Boomshakalaka, perfekt sted for vores hovedstad."
Men efter bekendtgørelsen,
indså de, at White River kun er 15 centimeter dyb,
og man kan umuligt sejle et dampskib her.
I lang tid
var Indianapolis den største by i verden,
der ikke havde en sejlbar vandvej.
Det er faktisk interessant.
Det tænkte jeg nok.
Og se nu lige. Vi er her!
Næsten!
PRIVAT EJENDOM INGEN ADGANG
Måske er det et tegn på, at vi skal gå hjem nu.
Nej.
Vi kan hævde uvidenhed.
Hvilken vej til kameraet, Holmsey?
Jeg aner det ikke.
Hvorfor har du ikke den form for OCD,
hvor man er en fantastisk detektiv,
som i alle krimierne, min far ser?
Ser det her bekendt ud?
Nej? Bare skov? Okay.
Hvad laver du?
Lyssværd.
Prøv selv.
Kom så.
Wingardium Leviosa.
Nej. Forkert univers. Og det ved jeg, at du ved.
Kan vi ikke bare tage hjem?
Det var et idiotisk, kæmpe spild af...
Der er træet.
Og kameraet.
Ja!
Hvad sker der deroppe?
Jeg er ikke kendt for min styrke.
Den synkroniserer ikke.
Er Bluetooth tændt?
Ja, Bluetooth er tændt.
Hvad?
- Den var ikke tændt. - Aza!
- Okay, det virker. - Ja?
- Billederne indlæses. - Okay.
Jeg vil ikke skræmme dig,
men der er en golfvogn på vej mod os.
Hvad mener du?
Den kører vist bare rundt.
Bare tag det roligt.
Nej, ikke godt. Meget slemt. Den så os bestemt.
- Et øjeblik. - Hurtigt!
- Okay. - Skynd dig!
- Jep. - Alt vel? Okay.
Okay, alt vel.
Hvad gør vi?
Vi leger "damer i nød". Ja.
Nej, dét gør jeg ikke.
Okay, det er fint. Bare rolig.
Gud.
Sådan.
Nej!
Hvad laver I to her?
Udover at trænge ulovligt ind?
Hej. Gudskelov.
Vi sejlede i kano, og vi må have ramt en sten.
Flere sten.
Der kom vand ind i kanoen.
Vi nåede knap i land.
Men Aza her
er faktisk venner med Davis Pickett.
Måske kan du føre os til ham.
Med glæde.
Tusind tak.
For hvis han ikke kender din ven, så ringer jeg til politiet.
Sjovt.
Trist sommerlejr knytter evige bånd, ikke?
Det bumler.
Davis, du har besøgende.
Aza, hvad laver du her?
Hej Davis.
Jeg sagde jo, de kendte hinanden.
Undskyld. Vi ramte en sten og skyllede i land ved jeres palæ.
Beklager forstyrrelsen.
Jeg tror, jeg vil...
Jeg ringer lige.
Jeg må sikre, vi har kanoforsikringen,
som jeg fortalte dig om.
State Farm?
Jeg beklager Daisy.
Hun er...
...løve.
Ved du, hvad der er skørt?
Jeg sad lige og tænkte på dig.
Gjorde du?
Ja, alle i nyhederne bruger min fars fulde navn,
Russell Davis Pickett.
Og jeg tænker: "Det er mit navn."
Fik det dig til at tænke på mig?
Du sagde, at din far ønskede,
at du havde et unikt navn.
En lyd, der var din egen.
"A til Z og tilbage igen."
Min far gjorde mig til junior.
Er jeg en junioritet?
Tja, du er ikke dit navn.
Jeg er virkelig ked af det hele.
Han dukker nok snart op.
Det håber jeg, for Noahs skyld,
men min far er en nar.
Det er ikke det rette ord.
Han er kujon og en forbryder.
Han får sikker massage i de schweiziske alper lige nu.
Vil du spille med?
Ja, men sig hej først. Husker du min ven Aza?
Hvad så?
Hey, godt at se dig.
Jeg må hellere smutte.
Har du brug for et lift? Lyle kan sagtens køre dig.
Klart. Tak.
Jeg håber ikke, der går årevis, før jeg ser dig igen.
- Vaskebjørn. - Vaskebjørn.
- Prærieulv. - Prærieulv.
Vil du blive ved at efterabe, eller...
Jeg kan stoppe, hvis det ikke hjælper.
- Vaskebjørn. - Vaskebjørn.
- Intet. - Intet.
Jeg stopper.
Intet.
Det tager for lang tid.
Prærieulv.
Prærieulv æder vaskebjørn.
Se, der er han!
Det er ham. Åh gud!
Han flygter selvfølgelig i Burberry.
Gud, det her er kæmpestort.
Okay, vi ved, at han tog af sted midt om natten
på grund af tidsstemplet, og han tog en taske med.
Jeg ved ikke, hvordan det hjælper os.
Heller ikke jeg.
Men det er noget!
Og heldigvis er Davis vild med dig.
Så vi hænger bare ud med ham igen og infiltrerer løvens hule.
Palæet er hulen. Eller er det løven?
Aner det ikke. Jeg har aldrig forstået udtrykket.
Tror du virkelig, han kan lide mig?
Ja, og du kan også lide ham.
- Nej. - Jo, du kan.
Han er så lækker. Laver du sjov?
Du stråler seriøst.
- Du stråler. - Selv hvis jeg strålede...
- Det siger jeg ikke, jeg gør. - Jo.
Det er lige meget.
Jeg er ikke...
Jeg kan ikke date nogen. Det ved du.
Nej, det ved jeg ikke. Hvorfor ikke?
Fordi mekanikken involveret ikke passer til mine talenter?
Mekanik...
At bytte kropsvæsker er min idé om helvede.
Og når man går ud med folk,
siger de: "Hvad tænker du på?"
Og man bør sige: "Jeg tænker på dig, skat."
Men jeg tænker faktisk på, at køer ikke kan overleve
uden bakterierne i deres tarme.
Så køer eksisterer ikke som uafhængige livsformer,
men det ville virke sært at sige.
Så enten skal jeg lyve eller virke sær.
Det lyder som en god ting at bringe op på en fremtidig date med Davis.
Jeg...
Det er helt sikkert sært men på den bedste måde.
Ligesom dig, Holmsey.
Ved du hvad? Jeg vil vædde med, at hvis I kyssede,
så ville du ikke tænke på...
Firs millioner mikrober.
Hvad, hvis hans mikrober er bedre?
Ikke?
Hvis I kyssede, ville du måske blive sundere.
Måske.
Hvad, hvis du får superkræfter af hans mikrober?
Ja. Åh gud.
Hun var en normal pige, indtil hun kyssede en milliardær,
og så blev hun "Micro Bianca...
Mikrobernes Dronning!"
DAVIS PICKETT JR. SØG
Russell Pickett overlader formue til forskning
Statsadvokat om bestikkelse
og Picketts forsvinden
Amusings: Lejlighedsvise tanker
"Vores våben mod stress
er evnen til at vælge mellem tanker."
William James.
Hvilken superkraft havde William James?
Jeg kan ikke vælge mine tanker, ligesom med mit navn.
DAVIS ER ENSOM.
Eftersom familien efterforskes,
så bør jeg nok lukke denne konto.
Dette er farvel, mine venner.
Men så igen...
Ingen siger farvel, medmindre de vil se én igen.
- Hvordan går det, Aza? - Hej.
Alt vel. Hvad så?
Jeg vil ikke ødelægge vores vennegruppe,
for den er fantastisk, og jeg vil ikke gøre noget sært,
men tror du...
Og du kan sige nej,
og jeg bliver ikke fornærmet, men...
Jeg tror ikke, jeg kan date nogen lige nu.
Det her er akavet.
Jeg ville spørge, om du tror, at Daisy ville gå ud med mig,
eller er det skørt?
Men du er også fantastisk.
- Du ved... - Ja, det er en god idé.
Du burde tale med hende i stedet, men gør det endelig.
Det her er pinligt. Jeg er flov lige nu.
Nej, nej, du er også smuk, Aza.
Jeg har bare kendt...
Nej, det er fint.
Det giver vel mening.
Han har længtes efter mig.
Virkelig?
Hvordan ved du dét?
Fordi jeg har øjne.
Hvad har du tænkt dig at sige?
Jeg vil gerne.
Én date kan ikke skade.
Og nu kan vi gå ud med dig og Davis.
Vi ender alle tilbage på slottet,
jeg sniger mig ud og snuser, mens du og Davis...
Boom, diddy, boom boom.
Hey.
Hvad er...
Det er pornomusik.
Godt.
Selv hvis jeg går med til det her, så inviterede Davis mig ikke ud.
Aza, du behøver ikke vente på, at en dreng inviterer dig.
Er du en tjenestepige?
Send ham en besked og sig, at nogle venner
skal mødes til burgere i weekenden.
Tro mig, han siger ja.
Vi skriver til ham nu.
Syv?
- Fungerer kl. 7? - Ja, klart.
Om aftenen? Eller mon han ved...
Det er jo ikke morgenmad.
Okay.
Afslappet.
KLART VI SES
- Svarede han hurtigt? - Ja.
- Hvad tager vi på? - Aftenkjoler.
Har du fået et pikbillede før?
Jeg har set ét.
Selvfølgelig har du set ét.
Jeg spørger, om du har modtaget et pikbillede helt uopfordret.
Som en form for introduktion.
Som i: "Hej, rart at møde dig. Jeg er en penis."
Nej, det har jeg ikke.
En fan sendte mig et.
Hvad er tankeprocessen? Du ved?
"Jeg nød virkelig din historie
om Rey og Chewbaccas romantiske eventyr
på Tul'kar-rumskibet.
Så som tak til forfatteren,
her er et foto af min slappe penis."
Hej.
Hvad kigger I på?
- Sociale medier. - Bare... Ja.
- Sociale medieplatforme. - Sociale medier.
Har de ændret dresscode hos Applebee's?
Sjovt.
- Vi skal på dobbeltdate. - Daisy.
Det er ingen hemmelighed.
Var det en hemmelighed?
Med hvem?
- Mychal og Davis. - Davis Pickett?
Ja. Farvel, mor.
Okay, godt.
Du ser smuk ud. Jeg elsker læbestiften.
Drop læbestiften.
- Hej. - Hej, hvad så?
- Hej. - Hej.
- Alt vel?
Hej.
Ikke endnu.
- Kommer I her ofte? - De er stamgæster.
Hvor får man ellers reje-wonton, parmesankylling
og en quesadilla på én gang?
Kan vi få en omgang Dr. Peppers?
Davis, sodavand er ikke dækket
- af kuponen. - Vi klarer den.
Det er din yndlings, ikke?
Husker du dét?
Mychal har indsendt et af sine portrætter
til en kunstudstilling i nogle forladte tunneler.
Det er da sejt.
Jeg bliver næppe udvalgt.
Jo, bestemt. Du er så dygtig...
Du sveder, og alle kan se, at du sveder.
De synes sikkert, du er et svedigt misfoster.
Hvordan er det at kende et litterært ikon?
Firs tusinde læsere gør mig ikke til et ikon.
Og Aza har aldrig læst min fanfiktion. Hun er ikke en Star Wars-pige.
Har du skiftet plasteret i dag?
Ja, jeg har.
Er du sikker?
Ikke, Holmsey?
Sig noget. Hvad som helst.
- Klart. - Ja.
Og I har andet til fælles, ikke?
- Såsom... - Ja.
Du kan godt skifte plasteret.
Bare få det overstået.
Jeg er straks tilbage.
Nå, men...
Det er betændt. Du er betændt.
Bakterierne formerer sig.
Gør noget, gør noget.
Jeg ser bare lige til dig.
Ser det her betændt ud?
Det ligner det samme, som det altid har været.
- Han må synes, jeg er skør. - Det gør han ikke.
Aza, jeg sværger, han er så betaget,
at du kunne tisse ud af dine ører,
og det ville intet ændre.
Han inviterede os alle forbi, men hvis det er for meget for dig...
Nej. Lad os gøre det.
Okay, godt.
For jeg vil snuse så meget rundt i det palæ.
- Velkommen. - Hvad?
- Åh gud! - Er det et Keith Haring?
Så har I et Picasso, og så et Basquiat!
Nej. Vent, laver jeg ekko?
Det er vanvittigt. Vent lige lidt. Basquiat.
Basquiat. Yo, Basquiat! Hvor er det vildt.
- Mychal, træk vejret. - Undskyld.
Må vi gå en lille tur?
Daisy!
Nej, jeg mener...
Vi vil alle gerne have lidt alenetid, ikke?
- Ja, gør som I vil. - Vent, seriøst?
- Som i vi må... - Hvad vi vil.
Klart.
Og hvad er det her?
Et Raymond Pettibon.
Han er kendt for sine malerier,
men jeg kan lide spiralerne.
Han var musiker, før han blev kunstner.
Han var i Black Flag, før det var Black Flag.
Jeg er vild med det.
Du siger ikke ret meget, gør du?
Jeg kan sidde lidt fast i hovedet.
Bare sig, hvad du tænker.
Det plejer jeg ikke at gøre.
- Vil du virkelig vide det? - Ja.
Jeg tænkte, at inderst inde er jeg bare en organisme
i det her kæmpe rum.
Og det skræmmer mig lidt at tænke på,
at det, som jeg betragter som mit "selv", ikke rigtig er under min kontrol.
Hvad mener du?
Der er den her parasit.
Den vokser kun i fiskeøjne,
men den kan kun formere sig inde i en fugls mave.
Når parasitten vil parre sig,
begynder den smittede fisk pludselig at svømme op til vandoverfladen.
Fisken prøver bogstaveligt talt at blive spist af en fugl.
Til sidst lykkes det.
Parasitten havde hele tiden magten.
Sommetider føler jeg mig som en fisk.
Ikke i kontrol over min krop.
Eller mine tanker.
Jeg kan lide din hjerne.
Den summer.
Hvor har du lært det?
En filosofiprofessor ved navn Lucia Abbott.
Jeg har set hendes TED-talk så mange gange.
Hun underviser på Northwestern.
Jeg har en dum drøm om at komme derind og tage hendes kursus.
Hvorfor er det en dum drøm?
Det er vanvittigt dyrt.
Og så er der alt det med at bo i Chicago,
som ville være nyt for mig.
Nye ting er ikke min stærke side.
Jeg er en ny ting,
og det gør du godt.
Du er gammel-ny.
Det er anderledes.
"Gammel-ny."
Det kan jeg lide.
Hvis du kysser ham, får du hans bakterier i munden.
Hans bakterier vil gøre dig syg.
Hvad tænker du på?
Vil du virkelig vide det?
Ja.
Okay.
Jeg tænkte: "Jeg håber ikke, hun er ude efter dusøren."
Det er jeg ikke.
- Jeg sværger. - Aza.
Jeg ved, hvorfor I var i skoven.
I ledte efter kameraet, ikke?
Jeg tjekkede det også.
Jeg har et foto af ham med en taske.
Jeg var ligeglad med belønningen.
Daisy og jeg var bare...
Jeg har lige indset, at det er et nemt problem at løse.
Hvad laver du?
Et øjeblik.
Kan du lide firben?
Nej, det kan min far.
Men dette er ikke et firben. Det er en tuatara.
Hvad er det?
Et levn fra for 200 millioner år siden,
som min far tror kan føre til et langt liv.
Du kan lære alt om det
på Tuatara-centret,
som han overlader det meste af sin formue til.
- Det er vanvittigt. - Ved du, hvad der er værre?
Pengene går ikke til at tage sig af den.
De betaler for at studere dens celler med grufulde forsøg.
Dette er til dig.
Tak.
Åbn den ikke, før du kommer hjem.
Og hvis du stadig vil se mig, så ring til mig.
Ellers send en besked, eller hvad end lyder afslappet.
Okay.
Jeg må hellere finde Daisy.
Det er sent.
Daisy?
Mychal?
Hej.
Vi var bare...
Vi ledte efter jer!
- Klart. - I var ikke her.
Fundet.
- Er du klar? - Ja.
- Godt. - Lad mig se...
Aza, du er sent hjemme.
Undskyld. Det var trafikken.
- Jeg vil høre om din date. - Jeg skifter tøj.
Godnat. Vi ses i morgen. Jeg elsker dig.
Jeg forstår ikke
Min far gemmer penge overalt,
ligesom alkoholikere gemmer flasker.
Betragt det som dusøren
Del dem med Daisy, hvis du vil
Jeg kan ikke beholde dem.
Hvorfor ikke?
De ville bare gå til Tuatara-misbrug
Nu, hvor dusøren er ude af verden...
...kan vi se, om det her er noget
ægte.
Godt, du er her. Holmsey, jeg har meget at sige.
Chokerende.
Undskyld, jeg lod dig i stikken i går.
Det er helt fint. Daisy...
Og ja, jeg ved det.
Jeg ville snuse rundt,
men det gjorde jeg ikke.
Men Mychal er ret fantastisk.
Og jeg vil høre alt om det, men...
Det første rum, vi gik ind i, havde en pejs med en fjernbetjening.
Og pludselig lå vi på sofaen,
som også var et reelt kunstværk.
Og det ene førte til det andet, og jeg lod ham bare...
Daisy!
Kig i den.
Jeg kan bedre lide blåbær.
Bag kig i den.
Hvad fanden er det her?
Davis gav mig den.
Jeg ved ikke, om det giver mening, eller om det er etisk.
Nej, nej.
For en gangs skyld, Aza, tænk ikke for meget.
Skulle jeg ikke have sagt, at du er rig?
Jeg kan godt beholde din halvdel.
Vent!
Halvdelen er mit?
Der er 50 tusind til os hver.
Tror du virkelig, vi kan beholde dem?
Ja, vi kan beholde dem!
Holmsey, jeg er så færdig med tanken om,
at det er ædelt at sige nej til penge.
Det her vil ændre vores liv.
Jeg kan gå på college. Ikke om aftenen.
Det er ikke nok til college.
Det ved jeg, dronning Lyseslukker,
men det vil gøre det fandens meget nemmere.
Aza, du kan bruge det her på Northwestern.
Min mor må ikke vide det.
Jeg ville skulle dele med min søster.
Nej. Nej!
Nu skal du bare acceptere, at universet
er fantastisk mod os lige nu, og så acceptere det.
Jeg vil prøve.
Lad os få os det bedste måltid, Indianapolis kan byde på.
Hej Holly.
To rødvine, tak. Det er en fejring.
- Ja, godt forsøgt. - Okay.
Fint, hvad er din bedste bøf?
Vores mørbrad med rejer og parmesan er den mest populære.
Vildt. Okay.
Jeg tager min sædvanlige Blazin' Texan-burger
og opgraderer min garniture til løgringe.
Og ja, jeg ved, det koster ekstra.
- Og dig? - En grøntsagsburger.
- Ingen tomater, ost, mayonnaise, løg... - Ja, jeg kender din bestilling.
- Har I en kupon? - Nej.
Ikke i dag, Holly. Ikke i dag.
SØDE TING AT SKRIVE TIL EN DRENG
Hvad er dét?
Er han ikke fabelagtig? Jeg kalder ham Liam.
Jeg troede, vi sparede penge til college.
Ja, det meste.
Men jeg talte bilsælgeren ned fra 10.000 til 8.400 dollars,
så jeg tjente penge.
Du tjente på ingen måde penge.
Men du havde en bil.
- Jeg siger det bare. - Okay.
Mychal kom med i udstillingen. Den er om et par uger.
Jeg ved, at beskidte tunneler er meget for dig,
men er der nogen måde, du kan komme med mig?
KNOWN CITY PRÆSENTERER UNDERGRUNDSKUNST
Måske.
Mychal vil mødes før skole.
Jeg elsker, han er vild med mig.
Hej
Hvordan indfanger jeg dig i bevægelse?
Sid så stille.
Sid selv stille.
Det giver ingen mening.
Jeg vil se dig igen.
Jeg er stille.
Men bare så du ved det...
...så er alt det med at date nyt for mig.
Det er okay.
Jeg er ikke interesseret i at date
Hvad er du så interesseret i?
Dig.
Vil du hænge ud i aften?
Aza, kan du lade, som om du spiller?
Undskyld, hr. Adler.
Okay, lad os komme i gang.
Mor.
Mor?
Stop det.
- Du er skrækkelig! - Hej.
Hej skat.
Dette er Evan, min ven Debbies bror.
Du må være Aza.
Jeg har hørt så gode ting om dig.
Evan er entreprenør.
Han kom for at se, om garagen kunne blive til et soveværelse.
Hvorfor et nyt soveværelse? Vi har aldrig gæster.
Jeg tænkte, at du måske ville kunne lide det.
- Til fremtiden. - Når jeg går på college?
Jeg giver jer lidt fred.
Hyggeligt at møde dig, Aza.
- Vi ses senere. - Tak.
Farvel.
- Skal jeg bo i garagen? - Nej.
Ja, men det ville ikke være en garage.
Vi ville gøre det til din egen lejlighed.
Synes du, jeg er for skør til at bo alene?
Aza, det var bare en idé.
Jeg ville forstå omkostningerne.
Og IU er tæt på, og det er en god skole...
Forstået.
Jeg tager over til Davis i aften. Han henter mig.
Jeg føler, at vi er tilbage på lejren og sidder ved søen.
Kan du se stjernen deroppe?
Den ensomme.
Ja, det tror jeg.
Det er Tau Ceti.
Tolv lysår væk,
og to af dens planeter er måske beboelige.
Sikkert ikke, men måske.
Den er min yndlings.
Hvorfor?
Jeg kan lide
at tænke på, hvordan solen ser ud fra Tau Cetis solsystem.
Og lige nu ser de på vores lys fra for 12 år siden.
I lyset, de ser, har min mor fem år tilbage at leve.
I lyset, de ser, er du og jeg bare børn.
I lyset, de ser, har min far lige købt min første cykel.
Vi går i parken, han ser mig køre,
og han siger, jeg er så hurtig, han knap kan se mig.
I lyset, de ser, har vi det bedste og det værste foran os.
Hvorfor er det så let for mig at tale med dig?
Det ved jeg ikke.
Måske fordi vores hjerter er knust de samme steder.
Skal vi svømme?
- Vend dig om. - Okay.
Okay, nu må du gerne kigge.
Hej.
Har du nogen store eksamener eller noget onsdag?
Nej.
Hvorfor?
Jeg ville gerne overtale dig til at holde fri.
Jeg vil vise dig et sted.
Hvor?
En overraskelse.
Hey... Lad mig lige sige,
at jeg kan lide din krop.
Hvad ved den?
Jeg kan lide dine ben.
Jeg kan lide dine hænder.
Jeg kan lide dine arme.
De er for tynde.
De ser stærke ud.
Jeg kan også lide din røv.
Skulle jeg ikke have sagt dét?
Det fortrød jeg omgående.
Nej, det var meget afslappet.
Godnat, Aza.
Vi ses snart.
Godnat, Davis.
Han er sød og klog.
Og ikke kun, fordi han går på en fin skole.
Han får mig til at føle mig værdig til at blive forelsket i.
Har du det ikke sådan selv?
Jeg er stadig skør, hvis det er dét, du spørger om.
Intet har ændret sig dér.
Jeg vil bede dig om at omtale dit mentale helbred
med et andet ord end "skør".
Kan vi prøve "modig"?
Gud, hvor er det bare psykolog-agtigt.
Masser af mennesker med angstlidelser
har tilfredsstillende romantiske forhold.
Hvordan dét, hvis jeg hader tanken om at kysse ham?
At være intim med en anden person er skræmmende for alle,
især for én, der allerede har mistet én, hun elsker.
Hvad?
Det behøver ikke handle om min fars død.
Ikke alt handler om ham.
Men du er bange for at være tæt på drengen.
Det kan handle lidt om ham.
Han var bedre med mig end min mor.
Jeg følte mig aldrig forkert.
Han sagde bare:
"Du bør bekymre dig.
Livet er bekymrende."
Kan vi gå tilbage til at tale om den søde dreng?
Aza, jeg må være ærlig.
Jeg tror, dine fremskridt sænkes af,
at du nægter at tage din medicin regelmæssigt.
Og dine chancer for at have et forhold
til denne søde, kloge dreng bliver vist også skadet.
Jeg synes, det er langt ude.
Tanken om at tage en pille for at blive sig selv.
Jeg troede, du ville dræbe for at have et afslappet sind.
Og du sagde, at mit sind gør mig til mig.
Men på pillerne er det ikke mig.
Det er et paradoks, hva'?
Der er nogen ved døren.
Hej.
- Jeg er her for at hænge ud med din bror. - Ja, det ved jeg.
Han har prøvet tøj hele morgenen.
Hey, Davis. Din kæreste er her.
- Jeg er ikke hans kæreste. - Klart.
Må jeg vise dig noget?
Davis sagde, at du og din ven prøvede at finde min far.
Nej, ikke rigtig.
- Jeg mener... - Bare se det her.
- En udflugtstilladelse? - Se på bagsiden.
Det er hans håndskrift.
"Maldiverne, Kosovo, Cambodja.
The Joggers Mouth"?
Davis siger, at de første tre er lande, hvor folk gemmer sig,
når de er eftersøgt i USA.
Men jeg kan ikke finde The Joggers Mouth.
Lyder det bekendt?
Nej.
Det er jeg ked af, Noah.
Okay.
Undskyld, jeg lod dig vente.
Jeg har tænkt meget over,
om sweateren her klæder mig.
- Jeg kan lide den. - Nej.
Er du klar?
- Har du dit eget fly? - Nej, det har min far.
Men min far er her ikke, så...
- Og du har også en fuldtidspilot? - Du kigger på ham.
Man kan få sin licens som 16-årig.
Voilà.
Jeg laver sjov. Mød Richard. Han er professionel.
- Hej. - Hej.
Hej Richard.
Hej mor, jeg ser Daisy efter skole.
Jeg kommer sent hjem.
Kommer du? Kom så.
Hvad?
Mine damer og herrer,
vi ankommer snart til Chicago.
Chicago?
Richard, det skulle være en overraskelse.
Hvad laver vi i Chicago?
En overraskelse.
Du drømmer om Northwestern,
men nye ting er ikke din stærke side.
Så jeg tænkte, at hvis du så skolen, så ville den ikke være ny længere.
Men gammel-ny.
Skal vi på universitetsrundvisning?
Ikke just.
Kom så.
Jeg fatter ikke, at professor Abbott er der.
Okay.
Vi har 90 minutter. Lad os opklare fri vilje, okay?
Dig, der spiser Doritos.
Hvorfor?
Er det, fordi du var sulten og traf det valg?
Er det, fordi reklamer virker?
Er det, fordi der kun kunne være én verden,
og alt var forudbestemt fra starten,
og du ville altid tage dette kursus?
Tja, i vores læsning skrev Kant:
"Fri vilje må være forudbestemt."
Så jeg kunne have valgt enhver mad, men jeg valgte Doritos.
Du læste op. Skønt nyt.
Hvis vi antager, at Kant havde ret, behøver vi måske ikke 90 minutter.
Men Kant skrev om dette i det 18. århundrede, ikke?
Og nu har vi en masse smart hjerneudstyr.
I 2008 blev frivillige bedt om at trykke på en knap
med enten højre eller venstre hånd.
Og forskerne fandt ud af, at de med 100 % nøjagtighed kunne forudsige,
hvilket valg folk ville træffe,
syv sekunder før personen traf det.
Så jeg spørger igen.
Hvornår valgte du at spise Doritos?
Og hvem traf det valg?
Ingen anelse.
Det er svært at definere.
- Jeg skal tage det her kursus. - Hvad er valgfrihed
i en verden, hvor valg er uendeligt begrænsede
og formet af kulturelle kræfter?
Hun har en måde at tage de her gamle, støvede filosofiske spørgsmål
og få dem til at føles så relevante.
Åh gud.
Okay.
Hvorfor gemmer vi os?
Fordi hun er lige dér.
Du bør tale med hende.
- Hvad skulle jeg sige? - Aza.
Du kan godt.
Hej professor Abbott.
Jeg ville præsentere mig selv.
Jeg er Aza Holmes, og jeg...
...er en fan.
Er du fan af at være min elev?
Nej, jeg går stadig i gymnasiet. Jeg er bare på besøg.
Men du er grunden til, jeg kom.
Jeg synes bare, du er verdens mest geniale person.
Mange tak, men jeg kan forsikre dig om, at det ikke er tilfældet.
Hyggeligt at møde dig.
Professor Abbott?
Ja?
Jeg frygter, at jeg ikke findes.
Hvorfor det?
Det er, som du sagde.
En stor del af mine tanker og min opførsel føles ikke som min.
De er ikke ting, jeg ønsker at tænke eller gøre.
Og når jeg så leder efter mine tankers ophavsmand, mit ægte jeg,
finder jeg det aldrig.
Kender du de dér russiske dukker?
Dem, der er hule, og når man åbner dem,
så er der en mindre én indeni.
Og man bliver ved at åbne dem, indtil man når den mindste,
og den er massiv?
Men jeg tror ikke, jeg har en massiv én.
Jeg bliver bare mindre og mindre.
Det minder mig om en historie.
Der er en berømt videnskabsmand,
som holder et foredrag om astronomi for et stort publikum.
Og han beskriver, hvordan Jorden kredser om Solen,
og Solen kredser om galaksen osv.
Og da han omsider er færdig,
rækker en lille gammel dame hånden op og siger:
"Professor, med al respekt, men det er noget ævl.
Sandheden er, at Jorden hviler på ryggen af en stor skildpadde."
Så den berømte videnskabsmand smiler og siger:
"Hvad står skildpadden så på?"
Og kvinden svarer:
"På skjoldet af en anden kæmpe skildpadde."
Og forskeren siger: "Og dén skildpadde?"
Og kvinden udbryder: "Fatter du det ikke?
Der er skildpadder hele vejen ned."
Du forestiller dig det sande selv,
som eksisterer uafhængigt af omstændighederne,
som skildpadden i bunden af stakken.
Men måske er der skildpadder hele vejen ned.
Måske er du uendelig.
Og din tvivl gør dig mere ægte, ikke mindre.
Du ville klare dig fint her, Aza.
Hvordan gik det?
Hans bakterier slutter sig til dine bakterier.
Det er lige meget.
Folk kysser hele tiden.
Millioner af hans organismer trænger ind i din krop lige nu.
Hey.
Er alt i orden?
Ja, jeg er bare...
Bare lidt kvalm.
Jeg er straks tilbage.
Hvad tænkte du på?
Alt gik perfekt, og du ødelagde det ved
at lukke hans tunge ind i din mund.
Hvorfor virker det ikke?
Du er smittet.
Du skal dræbe bakterierne nu.
Hold kæft!
Dræb alle bakterierne.
Dræb hans spyt.
Du ved, hvad du skal gøre, så gør det bare.
Aza, hvad sker der?
Når jeg sidder fast i mine tanker,
er det ikke kun de interessante fisk, jeg fortalte om.
Okay.
Bakterier skræmmer mig mest af alt.
Jeg er altid bange for infektioner,
og så kan jeg ikke stoppe.
Det var derfor, jeg syntes om dit maleri.
Fordi mine tanker er sådan.
De er alle spiraler.
Tænker du på, om du har en infektion lige nu?
På en måde.
Fra at kysse dig.
Vi behøver ikke at kysse. Vi kan bare tage det langsomt.
Du forstår det ikke.
Det er ulogisk.
Det er som at bo med en dæmon.
Måske er du ligeglad nu, men sådan vil du ikke føle for evigt.
Men det er ikke evigt.
Det er nu.
Gudskelov. Hvor har du været?
Hvorfor har du ikke taget telefonen?
Jeg var sammen med Davis.
Jeg ser dig i skolen på samme tid hver dag, Aza.
Troede du ikke, jeg ville opdage det?
Det ved jeg ikke. Jeg var ligeglad.
- Hvor tog I hen? - Til Chicago.
Til Chicago?
Hvad fanden lavede du i Chicago?
Han bortførte mig ikke.
Jeg er ligeglad, om du ville med.
Hvad hvis du kom til skade, og jeg ikke vidste, hvor du var?
Eller hvis du havde brug for mig til at berolige dig?
Tror du, du beroliger mig?
Hvordan, mor?
Ved du, hvorfor Davis tog mig med til Chicago?
For at se Northwestern.
Fordi han tror på, at jeg kan gå i skole alene
i en anden stat.
Han tror, jeg kan læse, hvad jeg vil,
og bo sammen med de andre unge.
Og måske tager han fejl.
Men ved du, hvor godt det føles at have nogen i mit liv,
der tror, jeg kan?
Aza!
Holmsey! Min fanfiktion har nået 100K læsninger!
Fejring hos Mychal i morgen! Invitér Davis!
"JEG ER MIN VEJ, IKKE MIN VILJE"
WOOKIES ER PERSONER FANFIKTION AF DAISY R.
EN HED REY
"Chewie og jeg var på Tatooine, hvor vi stoppede for at hente last.
Selvfølgelig var Ayala med. Min bedste ven og min største byrde."
WOOKIE-FEJL
"Ayala tog fat i sin blå manke og hev et hår ud.
En nervøs vane, men det var alle hendes vaner."
KARAKTERER REY - CHEWIE - AYALA
"Ayala havde aldrig styr på noget.
Jo mere Ayala bekymrede sig, jo værre gjorde hun alting."
WOOKIER OG MÆLK
"Ayala vrissede ad min nye speederbike.
"Jeg troede, du sparede op."
Ayala havde fået en landspeeder af sine forældre. Hvad vidste hun?
Ayala var ikke et dårligt menneske. Bare et ubrugeligt et."
Kan vi ses snart igen?
Hallo?
Skriv noget til mig.
Undskyld. Jeg prøver.
Holmsey!
Hvor har du været?
Kan jeg køre med dig til Mychals? Min mor lånte bilen.
Og jeg vil høre om din date.
Jeg fatter det ikke.
Han tager dig til Chicago.
I har verdens mest romantiske dag.
Og nu vil du ikke se ham mere?
Der må være sket noget andet.
Har I gjort det?
Jeg sagde jo, at der ikke skete noget.
Det giver ingen mening. Jeg er sikker på...
At jeg ødelagde det?
Hvad?
Nej.
Du ændrede knap nok mit navn.
Min fanfiktion?
Ja, jeg læste din fanfiktion!
Du er min bedste ven. Troede du ikke, jeg ville læse den?
Nej, det troede jeg ikke.
Jeg begyndte, da jeg var 11,
og du har aldrig læst nogen.
Hvad? Du spurgte aldrig.
Jeg burde ikke skulle spørge.
Andres venner ville bare
tage en pause fra at tænke på,
hvordan deres sind fungerer, og så tænke på andre folk.
Jeg fandt på Ayala i syvende.
Og ja, det var tarveligt,
men det var min måde at håndtere en bedste ven, der...
Hør, Mychal siger, at du er ligesom sennep, okay?
Du er fantastisk i små mængder, men meget af dig er meget.
Modtaget.
Tænker du nogensinde over, hvordan det er for mig?
Jeg støtter dig konstant og aldrig omvendt.
Du har ret. Vores venskab har kun skaffet dig
halvtreds tusind og en kæreste.
Men du vil ikke med til hans kunstudstilling.
Andres bedste venner...
Jeg ved, du har psykiske problemer,
men de gør dig ekstremt selvoptaget.
Jeg er ikke selvoptaget.
Hvad hedder mine forældre?
Hvad arbejder de med?
Mit mellemnavn?
Har jeg kæledyr?
Du er bare så patologisk unysgerrig,
at du ikke ved, hvad du ikke ved.
- Du har en kat. - Ja.
Tillykke, Aza. Jeg har en kat.
Fra da jeg var fem. Hvad hedder hun?
- Det ved jeg ikke. - Nej.
Du aner ikke, hvordan jeg har det, for du spørger aldrig.
Du tror, at du og din mor er fattige,
men du har bøjle og en bil og en iPad og alt muligt.
Tror du, det er normalt at have sit eget værelse?
Og lektiehjælp fra din mor?
Dine privilegier er som ilt for dig, Aza.
Og så dømmer du mig for at købe en bil i stedet for at spare op.
Og jeg prøver at være ligeglad, og jeg prøver at forstå...
Stop med at tale!
Du har ikke holdt din kæft i ti år!
Undskyld, hvis det er svært at hænge ud,
men forestil dig at være mig!
At sidde fast i mit hoved
hele tiden uden en udvej!
Jeg er ked af...
Og for at bruge Mychals analogi, så forestil dig kun at spise sennep!
At være fanget med sennep konstant!
Det var forkert.
Hvis du hader mig, så stop med at spørge...
Pas på!
Er du okay?
Det tror jeg.
Er du?
Du er såret.
Aza, stop.
Sid stille.
Aza!
Nej, nej.
Nej.
Hey. Er du okay?
Den er ødelagt.
Min fars bil.
Skat, jeg har gjort dette længe,
og jeg lover dig, at din far ikke bliver vred.
Hjælp mig!
Hej du.
Du er på hospitalet, men det hele skal nok gå.
Jeg elsker dig.
Er Daisy okay?
De gav hende nogle sting i panden,
men hun klarer sig.
Jeg ødelagde Harold.
Jeg ved det, skat.
Far elskede den bil.
Far elskede dig.
Er jeg okay?
Du har en flænget lever, men den indre blødning er mild.
- Bløder jeg indeni? - Kun lidt.
Det gode er, at du ikke skal opereres.
De vil bare overvåge dig i et par dage.
Hvad?
Nej.
- Jeg kan ikke blive her. - Aza.
Bare gør noget. Jeg kan ikke blive her.
Jeg skal hjem.
Jeg får C. diff, hvis jeg bliver.
- Du har ikke C. diff. - Jeg har nok allerede C. diff.
Nej, du har ikke C. diff.
Folk får det på hospitaler, okay?
Jeg kan ikke blive her.
- Jeg kan ikke! - Aza!
Din lever bløder! Vi kan ikke tage hjem,
men jeg er her hele tiden.
- Det lover jeg. - Jeg må afsted...
C. Diff invaderer din krop lige nu.
Den er overalt.
Du er inficeret.
Du er fuld af koloniserende bakterier.
De koloniserer dig, og du kan ikke stoppe det.
Du kan ikke.
Du kan ikke have en kæreste eller tage på college.
Du kan ikke arbejde.
Du kan ikke styre din egen hjerne.
Det kan du ikke.
Du kender løsningen.
Det er den eneste måde.
AVANCERET HÅNDSPRIT
Kom så. Dræb infektionen.
Du skal. Du skal.
Tænk på noget andet.
Jeg hader at være fanget i dig!
Du ved godt, hvordan du får det bedre.
Det gør mig bare syg.
Vil du dø af C. diff?
Dette er ikke rationelt. Dit nu er ikke evigt.
Dræb infektionen! Dræb den nu!
Giv nu slip på mig. Jeg vil gøre alt.
Du kan få min krop. Jeg vil ikke have den.
Jeg er min vej, ikke min vilje.
Du bliver aldrig fri.
Du er besat af en dæmon!
Vil du dø af fucking C. diff?
Nej! For det gør du.
Det vil jeg. Det vil du.
Aza! Nej, hvad laver du?
Nej, stop det.
- Stop det, Aza! - Du er klam.
- Du væmmer mig. - Sygeplejerske!
Du er ikke besat.
Du er dæmonen.
Vil du have morgenmad?
Jeg har ondt i maven.
De måtte udpumpe den.
Du kan nok gætte hvorfor.
GOD BEDRING!
Jeg ringede til dr. Singh.
Vær ikke vred på mig.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre.
Jeg er ikke vred.
Tak, mor.
Hvordan har du det?
Ikke så godt.
Det ville være godt for dig at se mig mere regelmæssigt.
Jeg ønsker ikke, du er alene med dine tanker for længe.
- Okay. - Godt.
Jeg synes også, vi bør give eksponeringsterapi et nyt forsøg,
og vi kan tage det langsomt.
Men Aza, du skal tage din medicin.
Ellers finder vi en anden type,
som du er villig til at tage.
- Ingen af dem har virket. - Ingen af dem har virket endnu.
LUCIA ABBOTT PROFESSOR PÅ NORTHWESTERN
Tak for blomsterne.
- Hej. - Hej.
Undskyld, der gik så lang tid, før jeg skrev.
Det er okay.
Jeg havde bare brug for tid.
Jeg har savnet dig.
Jeg har også savnet dig.
Jeg talte med din mor.
Og hun var faktisk meget rar...
Måske kan du kysse ham.
Det bliver anderledes.
Nej, du må ikke kysse ham.
Så ender du på hospitalet igen.
Så får du C. diff.
- Så får du C. diff. - Alt vel?
Er du der?
Ja.
- Undskyld. - Hvordan har du det?
Godt.
Generelt.
Men ikke så godt lige nu.
Kan du sidde overfor mig i stedet?
Jeg håbede, jeg ville få det bedre.
Jeg har taget min medicin og arbejdet med dr. Singh.
Jeg tænkte, at jeg kunne kysse dig.
Jeg tror, jeg har det bedre.
Men jeg har det måske ikke bedre nok.
Kan vi skrive sammen?
Jeg...
Jeg har brug for at være tæt.
Hvordan gik det med Davis?
Fint.
Kom her.
Da du først begyndte at have tankespiraler, var jeg så forvirret.
Du var så glad en lille pige,
og pludselig var du bange for alting.
Jeg kunne ikke opmuntre dig.
Men din far fik mig igennem det.
Det lyder skørt, men han fik mig til at kigge mig selv i spejlet
og sige alle de ting, jeg havde gjort rigtigt den dag, højt.
Og det virkede.
I et par minutter før sengetid
følte jeg mig okay.
Han var den eneste, der fik mig til at føle mig god til at være din mor.
Og nu er han borte, og jeg kan ikke falde til ro.
Så jeg går bare rundt
og frygter, at der sker noget slemt.
Jeg frygter, at jeg svigter dig.
- Men det gør du ikke. - Okay.
Jeg kan gøre det, hvis du vil.
Det med spejlet.
Vi kan gøre det sammen.
Nej, det er okay.
Gudskelov.
Det lød virkelig sært.
Aza, når garagen er renoveret,
lejer vi den ud for at betale dine skolepenge.
- Virkelig? - Du kan gå på college, hvor du vil.
Ved du hvorfor?
Fordi du aldrig giver op.
Det elsker jeg ved dig.
Uanset hvor bange du er, så kæmper du videre.
Mor, jeg er nødt til at låne din bil.
Davis sagde, han gerne vil være tæt, og det kan jeg ikke lige nu,
men jeg vil være tæt med min bedste ven, om jeg så dør af det.
Hey, når vi nu fortæller hinanden ting...
Da Davis og jeg begyndte at ses, gav han mig 50.000 dollars.
Ellers går de til en tuatara,
så jeg bruger dem på Northwestern.
Godt. Farvel.
POGUE'S RUN: ET PICKETT ENGINEERING-PROJEKT
Du skal være her for Daisy.
Du skal være her. Du skal være her.
DET HANDLER IKKE OM, HVORDAN DU DØR, MEN HVEM DU ER, NÅR DU DØR
- Hej Aza. - Hej.
Jeg gik ud fra, at du ikke kom.
Og jeg er så ked af det med ulykken og din lever.
Jeg er okay.
Det her er fantastisk.
Jeg forstår ikke kunst, men selv jeg kan se, at det er fantastisk.
Det ved jeg nu ikke, men tak. Virkelig.
- Fordi du kom. - Jeg vil være en støttende ven.
Det er noget nyt, jeg prøver.
Hvordan har leveren det?
Uflænget.
Hvordan har du det?
Jeg slap let.
Men det virker ikke sådan på Mychal.
Han navngav alle mine seks sting og skrev dem et kærlighedsdigt hver.
Jeg er ked af det, Daisy.
Du fortjener den mest fantastiske, støttende, opmærksomme ven i verden.
Ikke én, der næsten dræbte dig i en bilulykke.
Jøsses, Holmsey.
Du er god til at bebrejde dig selv.
Hvis du ikke har opdaget det, så har jeg tilgivet dig.
Og jeg er ked af det med Ayala.
Det behøver du ikke være.
Jo.
Det gør jeg.
Ja, du kan være udmattende, men du er ikke som sennep.
Du er den mest fascinerende person, jeg nogensinde har kendt.
Jeg elsker dig.
Jeg vil begraves ved din side.
Vi deler en gravsten.
Der vil stå: "Holmsey og Daisy. De gjorde alting sammen.
Undtagen det beskidte."
Jeg er ikke som sennep, men måske er jeg som Indianapolis.
De havde en lorteflod, men de arbejdede med det, de havde.
Og de formåede at bygge en okay by.
Ikke en stor by, men heller ikke værst.
Et 4-tal.
Jeg synes mindst, du er et 7-tal. Dig og denne by.
Den her skyline...
Tunnellerne...
Broen her...
Kloakken...
Dækket, slaggeblokken, den her...
- Hvad er de egentlig? - Vent, Daisy.
- Gå tilbage, gå tilbage! - Hvad?
Er det ikke...
Pogue's Run.
Daisy, stedet hvor en flod slutter, hedder det ikke...
En udmunding?
Det er The Joggers Mouth.
Hvad?
Det var noget, Pickett skrev ned, før han flygtede.
Hvad er dét?
Et brev til Davis og Noah.
Af værste slags.
Tror du, han sprang?
Skal vi ringe til politiet?
Han må ikke høre det fra en kriminalbetjent.
TO MÅNEDER SENERE
Hvordan ser jeg ud?
Som om du vil score.
- Er det for meget? Skal jeg skifte? - Nej. Du ser fantastisk ud.
Og med "fantastisk" mener hun lækker.
Kom så!
Evan får ballade, hvis du ikke er tilbage kl. 11.
Masser af ballade.
Du er alt for ung til at være min date.
Hej fru Holmes.
Er Aza her?
Davis.
Jeg stjal den fra et firben.
Tak.
Aza, Noah og jeg flytter.
Hvortil?
Colorado.
Noah kom ind på en specialskole derude.
Vi har brug for en frisk start.
Hvornår rejser I?
I morgen.
Du er en god bror.
Det er en sjov sætning, ikke?
Forelsket.
Man er ikke for noget andet.
Forvennet eller forhåbet.
Man kan kun være forelsket.
Hvis jeg ikke går nu, går jeg aldrig.
Okay.
Farvel Aza.
Måske kommer han tilbage.
Ja.
Måske.
"Ingen siger farvel, medmindre de vil se én igen."
Daisy?
Ja.
Tror du, jeg nogensinde kan være sammen med nogen?
Ja.
Det tror jeg.
Jeg tror, at du, Aza Holmes, vil få et meget fyldestgørende liv.
Jeg tror, du tager på college og læser, hvad du vil.
Én, du er stolt af.
MASTER I NEUROPSYKOLOGI AZA HOLMES
En, som du er stolt af.
Og jeg tror, du vil finde nogen.
Én, der er fantastisk.
Jeg tror, at du, Holmsey, får en utrolig kærlighedshistorie.
Jeg tror endda, at du får din egen familie en dag.
Du kommer til at skabe et helt liv for dig selv.
Jeg ved det.
Men jeg vil ikke lyve.
Sommetider bliver det hårdt.
Sommetider tror jeg, du vil se dit liv falde fra hinanden.
Men du vil altid bygge det op igen.
Og du vil aldrig være alene.
Det lover jeg.
Fordi du altid vil elske og blive elsket.
Og kærlighed er både måden, hvorpå man bliver et menneske, og årsagen.
Kærlighed, Holmsey, er måden, man bliver ægte på.
SKILDPADDER HELE VEJEN NED
Lær mere om OCD, eller find nyttig info til folk
med psykiske lidelser på turtles.warnerbros.com
(URL KUN TILGÆNGELIG I USA)
Tekster af: Jonas Kloch