Du är vaken.
Lika trevlig som alltid.
Nej, häxkarl. Inget nytt om Nilfgaard eller flickan.
Och nej, jag har inte frågat. Ställer man fel frågor, hänger de en.
Hur kan vi då fortsätta med våra underbara, dagliga pratstunder?
Ripa.
Fångade den åt dig.
Jag vill inte ha den.
Naturligtvis inte.
Din otacksamma skit.
-Äter han ännu inte? -Förtjänar han verkligen er hjälp?
Det avgör vi.
Precis som vi gjorde med dig.
Och med Scoia'tael, som du bad oss husera.
Jag beordrar dig aldrig, Milva. Eller skickar tillbaka dig till fasorna.
Men du står i skuld till oss.
Håll honom i livet.
Varför är han så speciell?
Du är inte den enda som skyddar vilsna själar.
Många som gör det är själva trasiga.
Det sägs att en kunglig vagn från Nilfgaard synts på vägarna.
När kommer hon till Emhyr?
Jag vet inte mer än du.
-Vad ska vi göra, Geralt? -Hjälp mig upp.
Ta det lugnt.
-Sluta! -Nej, bard.
Han bröt ryggen och se på benet.
Du kommer inte härifrån om du inte blir bättre.
Och du blir inte bättre utan vår hjälp.
Du behöver mer läkande vatten och mycket vila.
Ripa?
Ge hit ripjäveln.
Nu passar det.
Det är en mycket märklig energi mellan er två.
Jag vill inte lära dem deras arbete,
men är vi säkra på att de här helarna är…
…kompetenta?
Du. Går det bra?
Vattnen hjälpte inte.
De är för naturliga varelser, inte mutanter.
-Packa, vi reser i ottan. -Bra, ja.
Får jag föreslå att vi väntar tills varet slutar rinna ur benet?
Du tar dig inte gående genom skogen. Och glöm Kontinenten!
Kan du ens hålla ditt jävla svärd?
Stoppar du honom?
Jag har sagt att han måste tänka på sig själv, inte bara Ciri.
-Så du är inte helt oduglig. -Jag hade fel.
Hans roll är att skydda henne, sin familj. Jag måste döda honom för att stoppa honom.
Även i det här sorgliga skicket knäcker han mig som en tandpetare.
Så nej.
Jag stoppar honom inte.
Behöver han min hjälp,
får han den.
Ni är alltså två dårar!
Tror du att du är i skick att hitta flickan?
Du hade dött där.
Släpp ner den!
Crach an Craite!
Inga spår av Ciri på östra Skellige-öarna.
Hört av resten av din flotta?
Hon är inte död. Jag känner det.
Sant, men alternativet är inte bättre.
I söder ryktas det att Ciri är på väg mot Nilfgaard.
Aldrig frivilligt.
Vilgefortz.
En avfällig Aretuza-magiker.
Han för henne till Emhyr.
Hör på, tribunalen vill käbbla vidare om fredssamtal.
Om Ciri tar Nilfgaards sida,
måste vi följa.
-Skulle ni slåss för Nilfgaard? -Så fan heller!
Åtminstone inte frivilligt.
Men Ciri är också prinsessa av Brugge och en hel drös lydriken.
De där blödiga vasallerna gör inget motstånd.
Om Ciri ansluter till Nilfgaard, förändras hela Kontinenten.
Jag når henne innan dess.
Då blir det kanske slut på kapitulationsgnatet.
Vet du var den där Vilgefortz har gömt undan henne?
Ciri?
Ciri, är du här?
Gudar!
Vad har hänt här?
Det är våra flickor.
Det är värre än Geralt sa.
Letar ni efter Vilgefortz så är han borta.
Vi letar efter Ciri.
Då ska jag spara tid åt er.
Jag har letat. Slottet är tomt.
-Vad är det här för magi? -Ingen vi har utövat.
-Ingen vi nånsin sett. -Varför såg vi det inte?
-Vem Vilgefortz var? -Vissa av oss såg det.
Alla krävs för att häva det här.
Tillsammans.
De förtjänar det.
[talar alvspråk]
Nissa.
Eva.
-Elizabet. -Må de få frid.
-Jag vill så långt härifrån det går. -Det är inte rätt.
Stanna ni. Jag måste återvända till Tretogor.
Stanna! Vi kan inte lämna dem där!
De förtjänar en riktig begravning.
För att hedra dem.
Minnas dem.
Nu tänker ni komma ihåg dem.
Banna oss så mycket du vill.
Men de dödades här, i Redania. Vilgefortz gjorde det framför näsan på dig.
Han hade inte fört hit dem, om hon hade passat dem på Aretuza.
Du har alltid stöttat Brödraskapet.
Dess vikt för att skydda kaoset.
Men i Vilgefortz fall, stöttade du bara mannen själv.
Bespara mig din skenhelighet.
Jag har misslyckats. Men det har du också.
Fly till Tretogor.
Men du tänkte krossa Brödraskapet med din utrensning.
Varför? För kaosets skull? Nej.
Du krossade alla för att Vizimir skulle se dig i Dijkstras skugga.
Din…
Vi är kompanjoner.
-Jag kan lita på Dijkstra. -Som jag litade på Vilgefortz!
Men det är problemet med tillit.
-Man har det tills man inte har det. -Snälla, sluta.
För varje minut som går kommer Vilgefortz närmare Nilfgaard.
Jag vet inte vad han eller Emhyr planerar för Ciri,
men se vad han gjorde med flickorna.
Vi återbördar dem till Aretuza. Vi ger dem frid.
Sen…slåss vi.
För att detta aldrig ska upprepas.
Stäng grindarna!
Är du säker på det här?
Nilfgaard har gjort sitt drag.
Nu gör vi vårt.
Vi måste erövra Dillingen för att säkra västfronten.
Fringilla.
Du återuppstod från de döda i rättan tid.
Lämna oss.
Adjö, min herre.
Mina krigare berättar
att din ankomst till Aretuza
hjälpte till att säkra vad somliga kallar en seger.
Ja.
Vi lyckades på Thanedd tack vare alvernas uppoffringar.
Tack vare dem ligger Brödraskapet i spillror.
Norden är dock fortfarande en värdig fiende.
Vi måste säkra Xin'treas hamnar och ta kontrollen över Yaruga.
Temerias viktigaste försörjningskedja.
Förlorar man den, förlorar man kriget.
Ni behöver nån som kan Xin'trea inifrån.
Nån som tänker på Nilfgaards intressen.
Ska jag förlåta dina synder och låta dig återvända till Cintra?
Oss två, ers nåd.
Sida vid sida.
Cirilla är på väg hem. Precis som vi alla önskade.
Hon ska regera vid er sida, som planerat.
Och hon…
…behöver er här i Nilfgaard.
Så låt mig tjäna er som Xin'treas kejserliga guvernör.
Då kan Francesca ge sitt folk hemmet de förtjänar.
Jag måste tillstå, Fringilla, att döden klär dig.
Det samma gäller säkert rollen som kejserlig guvernör.
Särskilt med alvernas drottning vid din sida.
Ni kommer inte att ångra er.
Och tack för att ni bekräftar att vi levererade det utlovade.
-Scoia'tael förtjänar lugn. -Scoia'tael?
Nej.
Du kan leda alverna i Cintra.
De gamla, de sjuka, de som inte kan slåss.
Scoia'tael stannar här. De känner landet väl.
-De utgör en effektiv styrka i Norden. -Ni menar en umbärlig styrka.
De gör det aldrig.
-Inte medan de tjänar mig. -Förkasta dem då.
Antingen dör de medan de strider för oss,
så att resten av ditt folk får leva,
eller så dör hela ditt folk i sin kamp för överlevnad.
Alverna har offrat så mycket.
Låt det inte vara förgäves.
Gå härifrån.
Gå.
Jag trodde att du var död. Jag skickade bud efter dig igår.
Jag kom så fort jag kunde.
Lik har kommit fortare. Det var ett skämt.
Vi går vidare. Vad hör du från fronten?
Nilfgaard har intagit städer i Aedirn, Lyria och Cidaris.
Och Radovid? Nåt bud?
Alla vi kan undvara letar efter honom.
Vi har inte uppnått det du utlovade.
-Det uppstod omständigheter. -Ja.
Ni skulle rensa upp i Brödraskapet och återvända som hjältar.
Istället är Aretuza en stenhög,
Brödraskapet står utan bröder,
och min bror ligger död i nåt jävla dike nånstans.
Jag ser att du öppnar munnen.
Låt bli. Försök inte manipulera mig.
Inte du, Sigismund.
Turen spelar en roll i allt vi gör.
Även om jag försöker minska den rollen, hade vi otur på Thanedd.
Några minuter sena. En begäran om sjöförstärkning som inte kom fram.
En helvetes häxkarl.
Men våra underrättelser stämde. Vår plan var rätt.
Det hindrar inte mitt folks misstro.
Vi två har tagit oss genom svåra tider, men inget sånt här.
Vi måste statuera exempel.
Det här smärtar mig.
Jag vet hur fäst du är vid Philippa.
Men nån måste betala.
Svik mig inte igen.
Du hade dött där.
Gå och lägg dig igen, häxkarl.
Han ger sig av.
Med eller utan mig.
Har han återfått styrkan? Så klart inte.
Se på benet. Som en socka med glaskulor i, och därför behöver han nån
i sin närhet tills han är bättre.
Du är inte hans vän.
Du följer med för att få en sång till om honom när han dör.
Hur vågar du?
Jag skulle mjölka hans död på minst tre sånger.
Och kanske en episk dikt, så…
Du är oduglig.
Och han är fullkomligt oduglig.
Ingen av er kan hjälpa flickan om ni är döda.
Varje dag jag stannar betyder en dag till i fara för Ciri.
Att du gömmer dig för världen,
betyder inte att jag måste det.
Visst.
Gå.
Jag vill inte höra det.
Du har fel.
Jag är inte rädd för att lämna.
Utan för vad jag skulle göra med dem,
de som skadade mig,
om jag gav mig av.
Den rädslan är bekant.
Vattnen ska få en att glömma.
De fungerade visst inte på mig heller.
Är den ett minne av nån du mist?
Den ser viktig ut.
Den är ett minne av nån jag dödade.
Jag har alltid försökt stå utanför.
-Odjur! -Slaktare!
Att stänga ute allt.
Men livet lyckas alltid tvinga mig in.
Eller att välja.
Jag vet.
Vad de än gjorde mot dig…
…hoppas jag de får sona.
Som om världen fungerar så.
Tissaia.
Se på mig.
Jag fick bud. Redania och Kaedwen förlorade ett slag till.
Sen när bryr du dig om trupper?
Sen jag blev ansvarig för varje enskild soldats död.
Kriget var oundvikligt.
Var det?
Du kunde gett kungarna Ciris huvud på ett fat för att vinna stöd.
Det gjorde du inte.
Nej.
Det vore otänkbart.
Din smärta är min smärta.
Min smärta är din smärta.
De tvingar oss att offra så mycket.
Priset för att kunna magi.
När jag kom till Aretuza kastades gravida trollkvinnor ut.
"Dubbla lojaliteter."
Sa männen.
Jag fick dem att ta oss på allvar.
Formeln gav oss inte bättre tillgång till kaos utan en plats vid bordet.
Brödraskapet kallade mig djärv.
Jag var bara desperat.
-Det första av många misstag. -Sluta.
Se dig om. Allt är borta. Glöm detta, far till Brokilon.
-Rädda det du kan med häxkarlen. -Geralt får hjälp.
Mitt fokus är här, på Ciri. Kommer jag utan henne har jag misslyckats.
Man kan misslyckas värre.
Bespara mig självföraktet.
Du tycker bara synd om dig själv.
Du låter Vilgefortz få dig att ifrågasätta vem du är.
Du är inte sån här!
Jag känner dig.
Ditt innersta.
Allt jag har gjort.
Allt som gjorts med mig, överlevde jag tack vare din tro på mig.
Du är den starkaste kraften jag nånsin träffat.
Kom ihåg din styrka.
Du är Tissaia de Vries. Du är vår mor, och vi behöver dig.
Jag behöver dig.
Novisernas minnesstund.
Det är dags.
Gå. Jag samlar mig och kommer efter.
Tack.
Bland det första vi lär oss om kaos…
…är att det alltid får konsekvenser.
Den här magin har ett pris.
Till sist måste vi alla betala.
Det är ingen gåva.
Det är ett utbyte.
Ett som ofta leder oss till mörka platser.
Men det finns alltid ljusglimtar.
Att undervisa dig var mitt livs största ljusglimt.
Jag skulle gärna följa nästa etapp på din resa.
Jag vet att du kommer att utföra stordåd, min dotter.
Men jag är rädd att jag inte kan.
Jag har ett pris att betala.
[talar alvspråk]
Ibland är en blomma…
…bara en blomma.
Och det bästa den kan göra för oss…
…är att dö.
Geralt.
Yen?
Du kom.
Det är jag.
Förlåt.
Förlåt mig.
Jag har henne inte.
Nej.
Det är mitt fel.
Jag lät Vilgefortz vinna över mig.
Jag kunde inte skydda henne.
Han har förstört allt jag älskar.
Tissaia.
Hon finns inte mer.
Det är inte rättvist, men…
…jag är så arg på henne.
Vem har vi nu?
Vi har dig, Yen.
Jag kommer att hitta Ciri.
Magikerna klarar sig inte utan dig.
Det är inte rättvist.
Du måste hela mig.
-Dryaderna gjorde vad de kunde, men… -Det finns sår magin inte rår på.
Jag vet.
Jag ska se till att Vilgefortz får betala.
Och jag struntar i att han är kejsare,
Emhyr ska också få betala.
Säg att det inte är sista gången jag ser dig.
Säg det.
Jag behöver dig, Geralt.
Och jag behöver dig, Yen.
[talar alvspråk]
Nån måste betala.
Ja, nån måste betala priset.
Gudar, det är sant! Du är här!
Du lever!
Vilket fint arbete.
Synnerligen fint arbete.
Jag var så orolig. De skulle aldrig ha lämnat dig.
Bara lugn, det här får konsekvenser.
-Philippa… -Hittade mig och hjälpte mig hem.
Ers höghet.
Jag fick inte en lugn stund förrän han var i säkerhet.
Jag vet att Thanedd kan uppfattas som ett bakslag för vår sak
men tro mig, kuppen var inte ett rent fiasko.
Vi röjde Nilfgaards förrädare
och skapade ett maktvakuum i Brödraskapet bara vi kan fylla.
Ett maktvakuum? Brödraskapet är krossat och Norden med det.
Ja. Men jag har en ny plan för Redania, ers nåd.
Ni ska få se.
Ja, du ska få se, din formskiftande lilla skit.
Du ser hemsk ut och du stinker. Nu spolar vi av dig fortast möjligt.
Jag stannar inte.
-Va? -Jag ber dig att låta mig ge mig av.
-Vart ska du? Det rasar ett krig. -Och jag bidrar inte.
Du har länge sökt hitta ett syfte för mig här.
Gett mig allehanda låtsasuppdrag.
Jag är ingen spionmäster.
Inte ens en bra prins.
Men jag har äntligen funnit nåt som passar mig.
Någon.
Han behöver min hjälp.
Jag har förberett ert bad.
Ta mina mantlar, allt med päls, till klädnasaren.
Få så mycket betalt du kan och ge mig pengarna.
Ja, jag menar det. Nej, min bror dödar dig inte.
Alltså…
Då är det bara vi nu.
Oj. Mår du bra?
Vizimir…
Han brukar inte ha fel. Vanligen.
Vi klantade oss.
Vi lovade honom Brödraskapet.
Redania med makten!
Vi såg fyra steg framåt. Vilgefortz, fem.
Du tar Vizimir för en dåre, men han är vår kung.
När han kräver ansvarstagande…
…får han det.
Någon måste betala.
För Thanedd.
Hälsa Vizimir att det var mitt fel.
Ja.
Jag visste att jag kunde anförtro dig mitt liv.
Men inte min strategi.
-Va? -Mina planer skyddar oss båda.
Vad menar du?
Allt är som det ska.
Han väntar sig inga störningar. Inte under ceremonin, och inte från oss.
Vi sitter längst fram.
Bästa platserna. När Ciri kommer tar jag henne…
Sluta.
-Vi har redan offrat för mycket. -Vad säger du?
-Jag tar Emhyrs erbjudande. -Francesca.
Man kan inte ta erbjudanden från substanslösa planer.
Det kan fungera.
-Vi kan leda ihop. -I hans tjänst igen?
Jag vill ut. Ut härifrån, från kriget och den här sfären.
Och Ciri kan ge oss det.
Hon kan ge dig Dol Blothanna.
-Det finns där ute. Det… -Nej, det gör det inte.
Dol Blathanna är…
Det var en verklig plats.
Fysisk. På kartorna.
Hela världen kunde se den.
Men vi förlorade den.
Mitt folk är trygga i vårt hem.
Inte i en okänd sfär i händerna på en flicka med okända krafter.
Det är för riskabelt.
Särskilt under Nilfgaards beskydd.
Nej, har du glömt att inte alla är trygga där?
Jag vet vad det innebär.
Jag dömer Scoia'tael till döden.
Och räddar alla andra.
Lyssna på mig. Jag sa "nej".
Emhyr är brutal.
Alla människor är brutala.
-Emhyr är åtminstone ärlig. -Nej. Han ljuger!
Vet du att han dödade ditt barn? Och tänkte ge mig skulden.
Dödade Emhyr vårt barn?
Ja.
Sen använde han Redania för att manipulera dig.
Emhyr dödade vårt barn, och du visste?
-Vad menar du med att ge dig skulden? -Allt gick fel.
Emhyr var på väg till Cintra.
Jag måste vinna hans gunst.
Jag sa att ditt barn kunde…
…få dig att stanna.
Få oss att fortsätta slåss.
Emhyr mördade mitt barn.
Och jag har förlorat min bror. Min make.
Och hundratals av vårt folk.
-På grund av din lögn. -Jag kan inte göra det ogjort.
Han förtjänar det.
Han förtjänar att lida på samma sätt som du.
Vi kan ordna det.
Ett barn för ett annat. Och evig fred för alverna.
-Vi kan lösa det. Du måste bara… -Rör mig inte.
Han vet inte vad det innebär att lida.
Men det kommer han.
Du också.
Hämta nån!
Fort, hämta hjälp!
-Säkra slottet. -Givetvis, min herre.
-Nu! -Följ mig!
-Hur hände det? -Säkra utgångarna!
Jag vet inte, men jag tar reda på det.
Vem som än är ansvarig ska få betala.
Vi måste agera fort.
Fienden lär utnyttja tragedin. Säga att vi saknar ledare.
-Samla vakterna. -Följ mig.
Vi får inte låta såna rykten gro.
Det är vår stora lycka
att Radovid är tillbaka i säkerhet hos oss.
Mäktig i själ och hjärta.
För Redania, först och alltid,
säger vi tillsammans:
Länge leve kung Radovid!
Det är svårt att tro att så mycket hänt.
På en vecka.
Hur mycket du har mist.
Vi har alla förlorat.
Vårt hem.
Vår historia.
Personer vi älskar.
Ingen bra vecka för magin.
Förlåt. Det blir bara inte samma sak utan Tissaia.
Jag vet.
-Jag har bara inga tårar kvar. -Bra.
Jag tog inte hit er för att hänga läpp.
Det hade hon avskytt.
Jag tog hit oss för löftet om att aldrig låta detta upprepas.
Aretuza är borta.
Magins framtid har aldrig varit osäkrare.
Den måste skyddas.
Den farligaste magikern nånsin
har den mäktigaste källan i Kontinentens historia.
Vi måste utplåna Vilgefortz.
Den gamla vakten är borta.
Det är upp till oss.
Vi bestämmer hur vi går vidare.
Rid, häxkarl, rid
Med vinden
Ylande vind… Ylande vind?
Det känns gjort. Ylande vind?
Rid, häxk…
Avbryt aldrig en konstnär som befinner sig i ett upplyst skapande…
Jag känner igen dig.
Dara.
-Du hjälpte mig över till Xin'trea. -Dara.
Ja, nu minns jag.
Ämnad för stordåd.
Men jag tänkte på nåt annat.
Jag var i Shaerrawedd och slogs med Scoia'tael.
När min familj hade dödats var jag länge ensam.
När jag hittade mitt eget folk trodde jag att det jag mist var tillbaka.
Syfte, hopp, familj.
Frid.
Men de gick med på att hjälpa Vita Flamman starta ett krig.
Jag kunde inte ställa upp på det. Så jag flydde.
Man får vara rädd.
Jag är inte rädd. Jag är bara trött på att fly.
Om jag fortsätter bära det här hatet,
blir det min död.
Ja, det blir det.
Jag kände Ciri.
Den första jag kände mig trygg med.
Om du ser henne igen…
…säg att jag förlåter henne.
Och ber om förlåtelse.
Jag minns inte att Vesemirs elixirrecept innehöll så många…
…maskinkråm.
Det gör det inte.
Men det är det närmaste yghern-gift jag hittade.
Kom igen, han är… Se på honom.
Förlåt, vännen.
Ta det bara varligt.
Det är inte lika kraftfullt som Vesemirs elixir.
Men det borde skärpa sinnena.
Slå henne med…
Ja!
Nej…
Du hade dött där.
Vi ger oss av.
Ja.
En hoppfylld dag, ers höghet.
Tack vare dig.
Kejsare Emhyr var Emreis, Deithwen Addan yn Carn aep Morvudd
välkomnar Cirilla Fiona Elen Riannon,
drottning av Cintra,
prinsessa av Brugge, hertiginna av Sodden,
förlänas härmed titeln hertiginna av Rowan och Ymlac
och härskarinna över slottet Darn Rowan.
Vår ärade gäst
med vilken vi ska invänta ankomsten
av fredligare och lyckligare tider.
Välkommen hem.
Du är där du hör hemma.
Med glädje, ers nåd.
Länge leve prinsessan Cirilla!
Hörru, lintott.
Lintotten…
Trevligt att se dig vaken.
Vill du ta dig härifrån?
-Ska du äta det där? -Ja.
Eker i ett hjul.
Du, lintotten.
Vad säger du?
-Vem är du? -Kungen av Ebbing, för fan.
-Gör nu som jag säger. -Kayleigh. Hört talas om honom?
En av Råttorna.
Baronen har utfäst en rejäl belöning om man tar hans gäng.
-Enda skälet att jag inte dödat honom. -Kayleigh, alltså?
Baronen ger dig säkert en klapp på röven och en tunna mjöd.
Vår fångst, en speciell liten fågel.
Det är snärtan Nilfgaard söker.
Lika värdelös som en eunuck i ett horhus. De har hittat flickan.
Nej, varför kvarstår då prefektens belöning?
Ungen är inte värd mer än det hon har mellan benen.
Jag hade inte sagt nej.
-Får vi nån mat? -Dra åt helvete!
Vi är hungriga.
Ser ni?
Hyndan är högboren.
-Så trög, han. -Hon sa ju att hon var hungrig, idiot.
Skomlik! Gör vad du vill med din flicka, men Råttan är min!
Rör honom igen och jag kör kniven genom ögat på dig.
Sätt dig igen.
Så full av hot, inte sant, pojk?
Förstår du?
Så du är inte helt oduglig. Bra att veta.
Skicka den till mig.
Han är större än du, pysen.
Visa mig då. Stå upp.
Se så!
Har ni fest utan oss?
Vem fan är hon?
Det var som fan.
Det är Råttorna!
Råttjävlarna!
Jag och snorungen drar nu.
Mistle, bakom dig!
Vart tror du att du ska?
-Glöm det! -Kayleigh!
Jag visste att du levde. Din lilla skit.
Backa! De är mina!
Hörru, kom hit!
Bra där, Reef!
Undan!
Hej, trubbel.
Vad sägs om en rättvis kamp?
Få se hur du klarar en människa.
Du är inte man nog att besegra henne.
Det får du betala för, din högborna hynda!
Jävlar alltså.
Hon leker med honom.
Fortsätt, en i taget.
-Vi hinner aldrig i tid. -Fortsätt.
Ställ er i kön!
Ni behöver legitimera er ytterligare. Töm fickorna.
Vi når inte Ciri om vi inte kommer in.
Jag kan ta frugan runt hörnet och låta henne övertala mig.
-Det måste finnas en annan väg. -Inte på flera dar.
Ta den.
Bra man. Se så.
Tack.
God morgon.
-Hur står det till? -Dokument.
-Borttappade. -Men vi gottgör er gladeligen.
För ert besvär med…
Ett ögonblick.
-Du hjälper mig inte? -Betala om ni vill passera.
Här. Två, två oren.
Här krävs mer än så, missfoster.
Den där ser fin ut.
Vänta.
För ditt besvär…
…vän.
Nej, inte den.
Mycket fin.
Fortsätt.
-Tack så mycket. -Det var så lite.
Käre vän,
du berättade en gång om en dröm där du gick över oändliga ängar
mot en obelisk med de dödas namn inristade.
-Du såg betalningen. -Nej!
En kvinna med kalla blå ögon följde dig.
Ett ord till och hon går föräldralös härifrån.
Du kände igen henne. Hon hade följt alla dina steg.
Fortsätt bara gå.
Vi måste ta oss till Ciri.
Du frågade henne: "Varför?"
"För att ensamheten var ditt öde?"
Ska du inte släppa flickan och hennes familj?
Försvinn.
Annars kan jag ta hem henne och se vad hon är bra till.
Ville hon se dig, en häxkarl som inte behövde nån,
äntligen bli rädd?
Du sa som det var.
Du hade alltid varit rädd.
Tills nu.
För hon hade tagit allt från dig,
och därmed även rädslan.
Du och jag, vi vet vad det innebär att behöva, att älska.
Att förlora allt.
Förbannad vare neutraliteten.
Vi är inte längre rädda.
Kom an!
Geralt, ditt svärd!
Lite hjälp!
Här.
Under vagnen med er!
Ta honom!
Jag dödar honom…
Jag vet.
Jag hade dött där.
Jag har varit vilse förut.
Eithne säger att jag är det än.
Det hade varit fint
att ha nån som letade efter mig, som du söker din flicka.
Alla klarade sig.
Är vi klara här?
Inte än. Vi missade en.
Nej då.
Upp med dig.
Om du tar dig till Nilfgaard före mig…
…så hälsa den satans Emhyr
att hans arméer till trots,
hans murar till trots,
kommer jag att befria Ciri.
Förstått?
Jag vet i mitt hjärta, Geralt, att du hittar Ciri.
Och jag ser till att hon har en säker värld att återvända till.
Och om vi måste möta dödens kalla blå ögon,
så gör vi det.
Men vi blir de sista som faller.
Det är jag säker på.
All min kärlek…
…Yennefer.
-Sista gången vi räddar din röv. -Inte sant. Det vet båd…
Håll käften och ta allt av värde.
Tänker nån prata om henne?
-Är hon stum eller nåt? -Ge henne nån minut.
De säger att det känns hemskt.
Att ta ett liv.
Det gör det inte.
Vi måste bort.
-Är hon ensam? -Hon kan hantera ett svärd.
Vad heter du?
Kalla mig Falka.
Rid, häxkarl, rid
Med vinden som i träden far
Rid, häxkarl, rid
Rid för Ödets barn
Rid, häxkarl, rid
Med vinden som i träden far
Rid, häxkarl, rid
Låt stormen ta henne fri
Sömnlös under frusna solar
Förräderi och utvalda
Här på nytt, nu är det dags
Gör himlen till din
En gång sviken, aldrig mer
Av stål klingar hans namn
I hans ådror rinner silver
Hans blick lyser av hämnd
Rid, häxkarl, rid
Med vinden som i träden far
Rid, häxkarl, rid
Rid för Ödets barn
Rid, häxkarl, rid
Med vinden som i träden far
Rid, häxkarl, rid
Låt stormen ta henne fri
Men lögner och häxeri
Står mot ödet utan utsikt
Ingen ro förr'n världar förenas
Hävda din rätt och välj sida
Rid, häxkarl, rid
Med vinden som i träden far
Rid, häxkarl, rid
Rid för Ödets barn
Rid, häxkarl, rid
Med vinden som i träden far
Rid, häxkarl, rid
Låt stormen ta henne fri
Mänskor värre monster än odjuren
Häxkarln mänskligare än de
Slaktare, Vit varg eller frälsare
Häxkarlen återvänder
Här till sist
Kom an!
Rid, häxkarl, rid
Med vinden som i träden far
Rid, häxkarl, rid
Rid för Ödets barn
Rid, häxkarl, rid
Den vind som ylar Ylar för dig
Rid, häxkarl, rid
Räds ej vinden Den ylar för dig
Ylar för dig
Undertexter: Jessika Johansson