Du er vågen.
Og så behagelig som altid.
Nej, witcher. Intet nyt om Nilfgård eller pigen.
Og nej, jeg spurgte ikke.
Ét forkert spørgsmål, og de klynger dig op.
Og hvordan kunne vi så have vores daglige hyggesnak?
Rype. Fanget specielt til dig.
Jeg vil ikke have den.
Selvfølgelig ikke.
Utaknemmelige nar.
-Vil han stadig ikke spise? -Fortjener han virkelig hjælp?
Lad os afgøre det.
Som vi afgjorde det for dig og for de Scoia'Tael, du bad os hjælpe.
Jeg vil aldrig give dig ordrer, Milva.
Eller sende dig tilbage til din fortids rædsler.
Men du skylder en gæld.
-Hold ham i live. -Hvorfor er han så vigtig?
Du er ikke den eneste, der beskytter fortabte sjæle.
Mange, der gør, er selv nedbrudte.
Jeg hørte, at en kongelig karet fra Nilfgård er blevet set undervejs.
Hvornår får Emhyr hende?
Det er svært at sige.
-Hvad gør vi, Geralt? -Hjælp mig op.
Tag det roligt.
-Stop! -Lad ham være.
Han har brækket ryggen. Og se hans ben.
Du kan ikke rejse, før du får det bedre.
Og du får det kun bedre med vores hjælp.
Du har brug for helbredende vand og masser af hvile.
Rype?
Giv mig den skide rype.
Nå, nu vil du gerne have den.
Der er en meget mærkelig energi mellem jer to.
Jeg vil ikke belære dem om deres job,
men er vi sikre på, at de healere er…
…kvalificerede?
[Taler oldsprog.]
Er du okay?
[Taler oldsprog.]
Vandet virkede ikke.
Det er beregnet til naturens væsener, ikke mutanter.
Pak dine ting. Vi rejser i morgen.
Skal vi ikke vente, til såret på dit ben holder op med at væske?
Du kan end ikke krydse skoven, og slet ikke Kontinentet!
Kan du overhovedet holde et sværd?
Stop ham dog!
Jeg har sagt, at han skal tænke på sig selv, og ikke kun Ciri.
-Så du var ikke helt uduelig. -Men jeg tog fejl.
At beskytte hende og sin familie, det er hans natur.
Jeg måtte dræbe ham, og selv nu kan han knække mig som en tandstikker.
Så nej.
Jeg stopper ham ikke.
Hvis han har brug for min hjælp, så får han den.
I er begge to skøre!
Tror du, du er klar til at lede efter en pige?
For du ville være død nu.
Send den ned!
Crach an Craite!
Der er ingen spor af Ciri i de østlige Skelligen-øer.
Noget nyt fra resten af din flåde?
-Jeg kan føle, hun ikke er død. -Alternativet er ikke meget bedre.
Nede sydpå siger rygtet, at Ciri er på vej til Nilfgård.
Det ville hun ikke gøre frivilligt.
Vilgefortz.
En frafalden magiker fra Aretuza. Han bringer hende til Emhyr.
Tribunalet vil kun ævle om fredsforhandlinger.
Hvis Ciri går over til Nilfgård,
må vi følge hende.
-Ville I slås for Nilfgård? -Fandeme nej!
Ikke frivilligt.
Men Ciri er også fyrstinde af Brugge og en røvfuld andre vasalstater.
De smørfyrster vil ikke kæmpe imod.
Hvis Ciri går over til Nilfgård, forandrer hele Kontinentet sig.
Jeg finder hende forinden.
Så vil alt det lort om fredsforhandlinger måske stoppe.
Ved du, hvor denne Vilgefortz gemmer hende?
Ciri?
Ciri, er du her?
I guder!
Hvad er der sket her?
Det er vores piger.
-Det er værre, end Geralt beskrev. -Hvis I søger Vilgefortz, er han væk.
-Vi leder efter Ciri. -Så lad mig spare jer tiden.
Borgen er tom.
-Hvilken magi kan gøre dette? -Ingen, vi bruger.
Ingen, vi har set.
Hvordan indså vi det ikke? Hvem Vilgefortz var?
Det gjorde nogle af os.
Det vil kræve os alle at omgøre dette.
I fællesskab.
Det fortjener de.
[Taler oldsprog.]
Nissa.
Eva.
Elisabet.
Må de finde fred.
Jeg vil så langt væk som muligt.
-Det her er forkert. -Bliv, hvis du vil. Jeg skal til Tretogor.
Stop!
Vi kan ikke efterlade dem!
De fortjener en begravelse.
For at ære dem.
-For at huske dem. -Nå, nu vil I huske dem.
Skæld ud, så meget du vil.
Men de døde i Redania. Vilgefortz dræbte dem for næsen af dig.
Han havde ikke bragt dem hertil, hvis hun havde passet på dem i Aretuza.
Du har altid talt Broderskabets sag.
Hvordan det beskyttede Kaos.
Men for Vilgefortz talte du kun en mands sag.
Spar mig din hellighed.
Jeg har lidt et nederlag. Men det har du også.
Løb hjem til Tretogor.
Men glem ikke, at du prøvede at ødelægge Broderskabet, og hvorfor?
Ikke for Kaos. Nej.
Du ødelagde alt, så Vizimir ville bemærke dig i Dijkstras skygge.
Tror du…
Vi er partnere.
-Jeg stoler på Dijkstra. -Som jeg stolede på Vilgefortz.
Men det er problemet med tillid. Man har den, indtil man ikke har den.
Hold nu op.
Hvert minut, der går, bringer Vilgefortz nærmere til Nilfgård.
Jeg ved ikke, hvad han eller Emhyr vil med Ciri,
men se, hvad han gjorde ved de piger.
Vi bringer dem tilbage til Aretuza. Vi giver dem fred.
Derefter slås vi.
Så dette aldrig sker igen.
Luk portene!
Er du sikker på det her?
Nilfgård har gjort deres træk.
Nu gør vi vores.
Vi må indtage Dillingen for at sikre den vestlige front.
Fringilla.
Du er vendt tilbage fra graven lige i rette tid.
-Forlad os. -Meget vel, herre.
Mine krigere fortæller mig, at din ankomst til Aretuza
bidrog til at sikre, hvad nogle ville kalde en sejr.
Det gjorde den.
Vi sejrede på Thanedd på grund af elvernes ofre.
Takket være dem ligger Broderskabet i ruiner.
Men Norden er stadig en værdig fjende.
Vi skal sikre Xin'treas havne og opnå kontrol med Yaruga.
Temerias vigtigste forsyningskæde.
Hvis de taber den, taber de krigen.
Du skal bruge en, der kender Xin'trea indefra.
En, der har Nilfgårds interesser for øje.
Så jeg skulle tilgive dine synder og sende dig tilbage til Cintra?
Os, herre.
Side om side.
Cirilla er på vej hjem. Det er det, vi alle ønsker.
Og hun vil regere ved Deres side som planlagt. Og hun…
Hun har brug for Dem her. I Nilfgård.
Tillad mig at tjene Dem som kejserlig guvernør over Xin'trea,
og Francesca kan give sit folk det hjem, de fortjener.
Jeg må sige, Fringilla, at døden bekommer dig vel.
Og posten som kejserlig guvernør vil gøre det samme.
Især med Elvernes Dronning ved din side.
De vil ikke fortryde det, herre.
Og tak, fordi De anerkender, at vi leverede det, der blev lovet.
-Scoia'tael fortjener fred. -Scoia'Tael?
Nej.
Du kan lede elverne i Cintra,
de gamle, de syge, dem der ikke kan slås,
men Scoia'Tael bliver hos os.
De kender landet. De er en effektiv styrke i nord.
De mener en, der kan ofres.
De gør det ikke.
-Ikke så længe de tjener mig. -Så udstød dem.
Enten vil de dø i kampen for os,
så resten af dit folk kan leve,
eller hele dit folk vil dø i kampen for at overleve.
Elverne har ofret så meget.
Lad det ikke være for intet.
Forlad os.
Ud.
Jeg troede, du var død. Jeg sendte bud efter dig allerede i går.
-Jeg kom så hurtigt, jeg kunne. -Et lig var kommet hurtigere.
Pyt med det. Hvad nyt fra fronten?
Nilfgård har erobret byer i Aedirn, Lyria og Cidaris.
Og Radovid, noget nyt?
Alle, vi kan undvære, leder efter ham.
Vi er ikke kommet dertil, hvor du lovede.
-Der var uforudsete faktorer. -Ja.
I skulle udrense Broderskabet og komme hjem som helte.
I stedet er Aretuza en bunke sten, Broderskabet har ingen brødre tilbage,
og min bror ligger død i en fucking grøft et sted.
Jeg kan se, du åbner munden. Prøv ikke at manipulere mig.
Ikke dig, Sigismund.
Held spiller en rolle i alt, hvad vi gør.
Og selv om jeg kan minimere den rolle, var vi uheldige på Thanedd.
Et par minutter for sent. En besked om forstærkninger gik tabt.
En fucking witcher.
Men efterretningerne talte sandt. Planen var korrekt.
Og alligevel vil mit folk tvivle på mig.
Du og jeg har gennemlevet svære tider, men intet som dette.
Der må statueres et eksempel.
Jeg er ked af det.
Jeg ved, du kan lide Philippa.
Men nogen skal betale prisen.
Du skal ikke skuffe mig igen.
Du ville være død nu.
Gå tilbage i seng, witcher.
Han rejser.
Med eller uden mig.
Har han genvundet sin styrke? Nej.
Hans ben er som en sok fuld af glaskugler,
og derfor har han brug for nogen,
der kan passe på ham.
Du er ikke hans ven.
Du vil bare have endnu en sang ud af det, når han dør.
Hvor vover du?
Jeg ville få mindst tre sange ud af hans død.
Og måske et episk digt, så…
Du er ubrugelig.
Og han er helt ubrugelig.
Ingen af jer kan hjælpe pigen, hvis I er døde.
Hver dag, jeg bliver her, er en dag, hvor Ciri er i fare.
Bare fordi du gemmer dig for verden, behøver jeg ikke også gøre det.
Fint.
Bare gå.
Jeg vil ikke høre det.
Du tager fejl.
Jeg er ikke bange for at rejse.
Jeg er bange for, hvad jeg ville gøre ved dem…
Dem, der gjorde mig ondt, hvis jeg rejste.
Den frygt kender jeg.
Man siger, deres vande får dig til at glemme.
De virkede vist heller ikke på mig.
Minder det dig om en, du har mistet?
Det ser vigtigt ud.
Det minder mig om en, jeg dræbte.
Jeg har altid holdt mig udenfor.
-Monster! -Slagter!
Lukket alt ude.
Og det lykkes altid for livet at tvinge mig tilbage.
Eller tvinger dig til at vælge.
Jeg ved det.
Hvad end de gjorde mod dig,
håber jeg, de bøder for det.
Som om verden fungerer sådan.
Tissaia.
Tissaia, se på mig.
Redania og Kaedwen har tabt endnu et slag.
Siden hvornår tænker du på hære?
Siden jeg blev ansvarlig for hver soldats død.
Denne krig var uundgåelig.
Var den?
Du kunne have givet kongerne Ciris hoved på et sølvfad.
-Men det gjorde du ikke. -Nej.
Det kunne jeg ikke.
Din smerte er min smerte.
Min smerte er din smerte.
De får os til at ofre så meget.
Prisen for at lære magi.
Dengang jeg kom til Aretuza, bortviste man gravide troldkvinder.
"Splittede loyaliteter,"
sagde mændene.
Jeg tvang dem til at tage os alvorligt.
Magien handlede ikke om få adgang til Kaos.
Det handlede om en plads ved bordet.
Og Broderskabet kaldte mig modig.
Jeg var bare desperat.
-Den første af mange fejl. -Stop.
Her er intet tilbage.
Tag til Brokilon og red, hvad du kan med witcheren.
Geralt skaffer hjælp.
Mit fokus er på Ciri. Det er et nederlag at tage tilbage uden hende.
Der findes værre nederlag.
Spar mig alt det fandens selvhad,
al denne selvynk og at lade Vilgefortz få dig til at betvivle, hvem du er.
Dette er ikke dig!
Jeg kender dig.
I din inderste.
Alt, jeg har gjort, og hvad der er gjort mod mig,
har jeg overlevet på grund af din tillid.
Du er den stærkeste kraft, jeg har kendt.
Husk på din styrke.
Du er Tissaia af Vries, vores moder, og vi har brug for dig.
Jeg har brug for dig.
Højtideligheden for novicerne.
Det er tid.
Gå i forvejen. Jeg vil fatte mig og komme senere.
Tak.
En af de første ting, vi lærer om Kaos…
…er, at det altid har konsekvenser.
Denne magi har en pris.
Og i sidste ende må vi alle betale den.
Det er ikke en gave.
Det er en byttehandel.
Ofte leder den handel os til mørke steder.
Men der er altid lyspunkter.
At undervise dig har været mit livs største lyspunkt.
Og jeg havde gerne vejledt dig på den næste del af din rejse.
Jeg ved, du vil udrette store ting, min datter.
Men jeg kan desværre ikke.
Der er en pris, jeg må betale.
[Taler oldsprog.]
Til tider er en blomst
blot en blomst.
Og det bedste, den kan gøre for os,
er at dø.
Geralt.
Yen? Du er kommet.
Det er mig.
Jeg er ked af det.
Jeg er så ked af det.
Jeg har hende ikke.
Nej.
Det er min skyld.
Jeg lod Vilgefortz slå mig.
Jeg kunne ikke beskytte hende.
Han har ødelagt alt, jeg elsker.
Tissaia.
Hun er død.
Jeg ved, det ikke er fair, men…
Jeg er så vred på hende.
Hvem har vi nu?
Vi har dig, Yen.
Jeg finder Ciri.
Magikerne kan ikke klare det uden dig.
Det er ikke fair.
Du må helbrede mig, Yen.
-Dryaderne gjorde, hvad de kunne, men… -Nogle sår kan magi ikke helbrede.
Det ved jeg.
Jeg vil sørge for, at Vilgefortz bøder for dette.
Og jeg er ligeglad med, om han er en kejser,
Emhyr skal også bøde for det.
Sig, det ikke er sidste gang, jeg ser dig.
Sig det.
Jeg har brug for dig, Geralt.
Og jeg har brug for dig, Yen.
[Taler oldsprog.]
Nogen skal bøde.
Der skal betales en pris!
Ved guderne, det er sandt. Du er her!
Du er i live!
Det er nydeligt arbejde.
Det er virkelig nydeligt.
Jeg var så bekymret. De burde ikke have forladt dig.
Bare rolig, det får konsekvenser.
-Philippa… -Hun hjalp mig hjem.
Deres Højhed.
Jeg kunne ikke finde hvile, før han var i sikkerhed.
Jeg ved, Thanedd ligner et tilbageslag for vores sag,
men kuppet var ikke en total fiasko.
Vi fandt den nilfgårdske forræder
og skabte et magtvakuum i Broderskabet, kun vi kan udfylde.
Et magtvakuum?
Broderskabet og Norden ligger i ruiner!
Ja. Men jeg har en ny plan for Redania, Deres Nåde.
De får se.
Du får selv at se, din formskiftende lille lort.
Du ser frygtelig ud, og du stinker. Lad os få dig i bad med al hast.
Jeg bliver her ikke.
-Hvad? -Jeg ville bede om lov til at rejse.
-Hvorhen? Der er en krig i gang. -Og jeg er ingen nytte til.
Du har prøvet i årevis at finde et formål til mig her.
Givet mig alle mulige meningsløse jobs.
Jeg er ikke spionmester.
Ikke engang en god prins.
Men jeg har endelig fundet noget, der passer til mig.
Fundet nogen. Og han har brug for min hjælp.
Jeg har forberedt et bad.
Bring mine kapper, alt med pels, hen til kræmmeren,
sælg dem, så dyrt du kan, og kom tilbage med pengene.
Ja, jeg mener det. Nej, du bliver ikke dræbt.
Nå…
Nu afhænger det hele vist af os.
Åh. Er du okay?
Vizimir…
Han tager ikke fejl. Som regel.
Vi kvajede os.
Vi lovede ham Broderskabet.
Redania øverst!
Vi så fire skridt frem. Vilgefortz så fem.
Jeg ved, du synes, Vizimir er et fjols, men han er vores konge.
Og når han vil stille nogen til regnskab,
så sker det.
Nogen skal bøde.
For Thanedd.
Sig til Vizimir, det var min skyld.
Ja.
Jeg vidste, jeg kunne betro mit liv til dig.
Men ikke min strategi.
-Hvad? -Mine planer vil beskytte os begge.
Hvad mener du?
Alt er i orden.
Han forventer ikke afbrydelser. Ikke under ceremonien og ikke fra os.
Vi vil stå oppe foran.
De bedste pladser. Når Ciri kommer, griber jeg…
Stop.
-Vi har allerede ofret for meget. -Hvad mener du?
-Jeg tager imod Emhyrs tilbud. -Francesca.
Du kan ikke følge en plan, der ikke findes.
Det kunne virke.
-Vi kan regere sammen. -I hans tjeneste igen?
Jeg vil være fri. Fri for dette sted, for denne krig,
og fri for denne sfære.
Og Ciri kan give os det.
Hun kan give dig Dol Blathanna.
-Det findes et sted… -Nej. Det gør det ikke.
Dol Blathanna var…
Det var et virkeligt sted.
Håndgribeligt. På kortet.
Hvor hele verden kunne se det. Men vi har mistet det.
Vores hjem er, hvor vi er i sikkerhed.
Ikke i en ukendt sfære i hænderne på en pige med ukendte evner.
Det er for farligt.
Især under Nilfgårds beskyttelse.
Nej, har du glemt, at ikke alle er i sikkerhed der?
Ja, jeg ved, hvad det betyder.
Jeg vil dømme Scoia'Tael til døden.
-Men redde alle andre. -Hør nu på mig. Jeg sagde: "Nej."
-Emhyr er brutal. -Alle mennesker er brutale.
-Men han er ærlig. -Nej, han er ikke.
Han er en løgner! Han slog dit barn ihjel. Og prøvede at give mig skylden!
Dræbte Emhyr vores barn?
Ja, det gjorde han.
Og så brugte han Redania til at manipulere dig.
Emhyr dræbte vores barn, og du vidste det?
-Hvordan gav han dig skylden? -Det hele gik galt.
Emhyr var på vej til Cintra.
Jeg måtte vinde hans gunst, så jeg fortalte ham, at dit barn…
…kunne holde dig her.
Så vi kæmpede videre.
Emhyr myrdede mit barn.
Og jeg mistede min bror.
Min ægtemand.
Og hundredvis af vores folk.
-På grund af din løgn! -Det kan jeg ikke ændre på.
Han fortjener det.
Han fortjener at lide lige så meget, som du har lidt.
Det kan vi.
Et barn for et andet. Du giver elverne evig fred.
-Det kan vi. Du skal bare… -Rør mig ikke.
Han ved ikke, hvad lidelse betyder.
Men det finder han ud af.
Og det gør du også.
Tilkald hjælp!
Hurtigt, hent hjælp!
-Aflås slottet. -Ja, herre.
-Nu! -Følg mig!
-Hvordan skete det? -Aflås udgangene!
Det ved jeg ikke. Men jeg finder ud af det.
Og den skyldige skal bøde for dette.
Vi må handle hurtigt.
Vores fjender vil udnytte det. Sige, at vi står uden leder.
-Tilkald vagterne. -Følg mig.
Vi må ikke lade disse rygter sprede sig.
Det er vores store lykketræf,
at Radovid er tilbage i sikkerhed hos os.
Mægtig i både hjerte og ånd,
for Redania først og altid,
siger vi sammen,
længe leve kong Radovid!
Længe leve kong Radovid!
Det er svært at tro, at der er sket så meget på en uge.
Hvor meget du har mistet.
Vi har alle mistet noget.
Vores hjem. Vores historie.
Folk, vi elsker.
Ikke en god uge for magien.
Undskyld. Det bliver ikke det samme uden Tissaia.
Jeg ved det.
-Jeg har ingen tårer tilbage. -Godt.
Vi er her ikke for at flæbe.
Det ville hun have hadet.
Jeg har bragt os sammen for at sørge for, at dette aldrig kan ske igen.
Aretuza er væk.
Magiens fremtid har aldrig været mere ustabil.
Vi må beskytte den.
Den farligste magiker nogensinde
besidder Kontinentets mest magtfulde kilde nogensinde.
Vi må fjerne Vilgefortz.
Den gamle garde er væk.
Det er op til os.
Vi beslutter, hvad vi gør.
Rid, witcher, rid
Med vinden…
Hylende vi… Hylende vind?
Det har nogen allerede brugt. Hylende vind?
Rid, wi…
Afbryd ikke en kunstner, når han følger en overjordisk inspiration. Jeg…
-Jeg kender dig. -Dara.
-Du hjalp mig til Xin'trea engang. -Dara.
Ja, det husker jeg.
Skæbnebestemt til storhed.
Det var ikke det, jeg tænkte på.
Jeg var ved Shaerrawedd. Jeg kæmpede for Scoia'Tael.
Efter min familie blev dræbt, var jeg alene i lang tid.
Da jeg fandt mit eget folk,
troede jeg, jeg havde genvundet det, jeg havde mistet.
Formål, håb, familie.
Fred.
Men de besluttede at hjælpe Den Hvide Flamme med at starte en krig.
Jeg kunne ikke. Så jeg stak af.
-Det er okay at være bange. -Jeg er ikke bange.
Jeg er træt af at stikke af.
Hvis jeg bærer rundt på dette had,
vil det slå mig ihjel.
Ja. Det vil det.
Jeg kendte Ciri.
Hun var den første, jeg følte mig tryg sammen med.
Hvis du ser hende igen,
så sig, jeg tilgiver hende.
Og at jeg er ked af det.
Jeg husker ikke, at Vesemirs eliksir indeholdt så mange
ormeindvolde.
Det gør den ikke.
Det er det nærmeste, jeg kunne finde på yghern-gift.
Kom nu, han er… Se ham bare.
Undskyld, makker.
Vær forsigtig med ham.
Den bliver ikke så stærk som Vesemirs eliksir.
Men den burde skærpe sanserne.
Slå hende med…
Ja!
Nej…
Du ville være død.
Nu går vi.
Ja.
En storslået dag, herre.
Takket være dig.
Kejser Emhyr var Emreis, Deithwen Addan yn Carn aep Morvudd,
byder velkommen til Cirilla Fiona Elen Riannon,
dronning af Cintra, fyrstinde af Brugge,
hertuginde af Sodden,
som hermed beæres med titlerne hertuginde af Rowan og Ymlac
og borgfrue af Darn Rowan.
Vores ærede gæst,
sammen med hvem vi vil afvente mere fredelige og lykkelige tider.
Velkommen hjem.
Du er, hvor du hører til.
En fornøjelse, Deres Nåde.
Længe leve prinsesse Cirilla!
Hej, blondie.
Blondie…
Godt at se, du endelig er vågen.
Vil du ud herfra?
En ege i et hjul.
Hej, blondie.
Hvad siger du?
-Hvem er du? -Jeg er kongen af fucking Ebbing.
Gør præcis, som jeg siger.
Kayleigh. Har du hørt om ham? En af Rotterne.
Baronen har udlovet en stor dusør for at fange hans slæng.
-Det er derfor, jeg ikke har dræbt ham. -Kayleigh?
Baronen vil sikkert give dig et klap i røven og en tønde mjød.
Vores værdifulde lille fugl.
Det er hende, Nilfgård leder efter.
Du er så ubrugelig som en eunuk i et horehus.
De har fundet hende.
Hvis de har fundet hende, hvorfor er der så en dusør?
Hun er kun det værd, hun har mellem benene.
Jeg kunne godt tænke mig en tur.
-Er der noget mad til os? -Pis af!
Vi er sultne.
Kan I se?
Tøsen er af fornem slægt.
-Sikke en dum tøs. -Hun sagde jo, hun var sulten.
Skomlik! Gør, hvad du vil med din pige, men Rotten er min!
Rør ham igen, og jeg stikker kniven her i dit øje.
Sæt dig ned.
-Du er fuld. -Truer du mig, knægt?
Fik du den?
Så du er ikke helt ubrugelig. Godt at vide.
Skub den over til mig.
Han er større end dig, lille dreng.
Så vis mig det, knægt.
Rejs dig op. Vis mig det.
Kom så!
-Holder I fest uden os? -Hvem fanden er hun?
Hold da kæft.
-Det er Rotterne! -De fucking Rotter!
Mig og møgungen skrider nu.
Mistle, bag dig!
Hvor skal du hen?
-Næh, nej. -Kayleigh!
Jeg vidste, du var i live! Din lille lort.
Tilbage! De er mine!
Hej, kom her!
Flot, Reef!
Væk med dig!
Hej, ballademager.
Hvad med en fair kamp?
Lad os se, hvordan du klarer dig mod et menneske.
Jeg tror ikke, du er mand nok til at tage hende.
Det får du betalt, din fornemme kælling!
Hold da kæft.
Hun leger med ham.
Videre, en ad gangen.
-Vi når aldrig frem i tide. -Gå videre.
Stil jer i kø!
I skal vise mere identifikation. Tøm lommerne.
Vi skal forbi for at finde Ciri.
Eller jeg kan tage fruen med, så hun kan overbevise mig.
Der må være en anden vej forbi.
-Det vil tage dage. -Tag det.
Brav mand. Fortsæt.
Tak.
Godmorgen.
Hej. Hvordan går det?
-Papirer. -Vi har mistet dem.
Men vi vil gerne kompensere dig.
For dit besvær med…
Lige et øjeblik.
-Du vil ikke hjælpe? -Betal, hvis I vil forbi.
Der var to oren.
Det må du gøre bedre, din tosse.
Den ser fin ud.
Vent.
For din ulejlighed…
…min ven.
Nej, ikke den.
Meget fin.
Fortsæt.
-Rigtigt mange tak. -Det var så lidt.
Kære ven, du fortalte mig engang om en drøm,
hvor du vandrede over endeløse enge mod en obelisk med de dødes navne.
-I skal betale tolden. -Nej!
En kvinde med kolde blå øjne fulgte efter dig.
Ét ord til fra dig, og hun går herfra som forældreløs.
Du kendte hende, for hun havde fulgt hvert dit skridt.
Bare gå videre.
Geralt, vi skal finde Ciri.
"Hvorfor?" spurgte du hende.
"Skulle du ende alene?"
Lader du ikke pigen og hendes familie gå?
Skrid.
Måske tager jeg hende med hjem og ser, hvad hun kan bruges til.
"Ønskede hun, at du, en witcher, der ikke havde brug for nogen,
skulle føle frygt?"
Du fortalte hende sandheden.
At du altid havde følt frygten.
Indtil nu.
For hun havde taget alt fra dig, og hun havde også taget frygten.
Vi to ved nu, hvad det betyder at have brug for andre. At elske.
At miste alt.
Pokker tage neutraliteten.
Vi er ikke længere bange.
Geralt, dit sværd!
Hjælp?
Her.
Alle ind under vognen!
Tag ham!
Jeg slår ham ihjel…
Jeg ved det.
Jeg ville være død nu.
Jeg har været fortabt før.
Eithne siger, jeg stadig er det.
Det havde været rart, hvis nogen ledte efter mig,
sådan som du leder efter din pige.
Alle er i sikkerhed.
Er vi færdige?
Ikke endnu. Du overså én.
Nej, det gjorde jeg ikke.
Op med dig.
Hvis du når til Nilfgård før mig…
…så sig til det svin Emhyr,
at uanset hans hære
og uanset hans bymure,
vil jeg befri Ciri.
Forstået?
Jeg ved i mit hjerte, Geralt, at du vil finde Ciri.
Og jeg vil sørge for, at hun har en sikker verden at vende tilbage til.
Og hvis vi skal konfrontere dødens kolde blå øjne,
så gør vi det.
Men vi bliver de sidste, der falder.
Det er jeg sikker på.
Med al min kærlighed,
Yennefer.
-Det er sidste gang, vi redder dig. -Det er jo løgn.
Hold kæft, og tag alt af værdi.
Skal vi snakke om hende?
-Er hun stum eller hvad? -Giv hende lige et øjeblik.
De fortæller dig, at det føles slemt.
At tage et liv.
Men det gør det ikke.
-Vi må af sted. -Er hun alene?
Hun kan bruge et sværd.
Hvad hedder du?
Kald mig Falka.
Rid, witcher, rid
Med vinden, der blæser i træerne
Rid, witcher, rid
For Skæbnebarnets skyld
Rid, witcher, rid
Med vinden, der blæser i træerne
Rid, witcher, rid
Bring den storm, der sætter hende fri
Søvnløs under frosne sole
Forræderi og udvalgte sjæle
Rejs dig på ny, nu er det tid
Til at gribe om himlene
Engang forrådt, men aldrig mere
Stålet atter givet til hans navn
Sølvet bruser i hans årer
Og hævntørst i hans øjne
Rid, witcher, rid
Med vinden, der blæser i træerne
Rid, witcher, rid
For Skæbnebarnets skyld
Rid, witcher, rid
Med vinden, der blæser i træerne
Rid, witcher, rid
Bring den storm, der sætter hende fri
Forvredne løgne og trolddom
Kan ikke måle sig med skæbnen
Du hviler ikke, før verdener kolliderer
Fremsæt dine krav og vælg en side
Rid, witcher, rid
Med vinden, der blæser i træerne
Rid, witcher, rid
For Skæbnebarnets skyld
Rid, witcher, rid
Med vinden, der blæser i træerne
Rid, witcher, rid
Bring den storm, der sætter hende fri
Mennesker er mere uhyrlige end monstre
Witcheren mere menneskelig end dem
Slagteren, Hvide Ulv, eller en frelser
Witcheren vender tilbage
Til sidst
Kom så!
Rid, witcher, rid
Med vinden, der blæser i træerne
Rid, witcher, rid
For Skæbnebarnets skyld
Rid, witcher, rid
Med vinden, der hyler Den hyler for dig
Rid, witcher, rid
Frygt ej vinden Den hyler for dig
Hør ej vinden Den hyler for dig
Tekster af: Andreas Kjeldsen