Akasszátok jó magasra!
Hadd törjön el a csenevész nyakuk!
Roppanjon ketté!
Temeria bátor ifjaira!
Űzzük vissza a kaedweni dögöket a fagyos, szar kis birodalmukba!
Igen!
- Messzire utazol, barátom? - Oda megyek, ahova Demavend király küld.
Királyi hírnök vagy?
Gondolom, a legjobb lovamat kéred.
Ott hagyom a következő fogadónál, Aplegatt néven.
Sántán és túlhajszolva, mi?
Adj egy korsóval a legjobb sörödből, és azt is a király számlájára írom.
Errefelé szeretnek mulatni.
Az akasztás jó az üzletnek.
Már a negyedik kémet végeztük ki négy nap alatt.
Egy kaedwenit, egy aedirnit…
- Nézd a szemét! - Nézd!
Látod, ez a baj. Mit keres itt egy mágus?
A királyi béke megőrzésén kellene munkálkodnia,
nem vidéken sündörögnie.
Ilyen külsővel kedvére sündöröghetne körülöttem.
Tudod, hogy a szépségük megőrzéséért minden este emberi vérben fürdenek?
Köszönöm a sört.
Még találkozunk.
Egyenesen Tissaiának. Portálok nélkül.
Igenis, milady!
Hideg van, nem?
Szerencsés utat!
Én csak jó utat kívántam.
Láttam magát.
Tessék?
Elnézést, jó uram. Ne is törődjön vele! Fejbe rúgta egy ló.
- Azóta nem komplett. - Nem.
Volt egy torony. Eltalálta egy nyíl.
Nem keltünk feltűnést, rémlik? Azt nem így kell.
- Nem uralom a látomásokat. - Urald a szádat!
Ne ráncigálj, mint egy nyafogó kölyköt! Láttam meghalni. Vissza kell mennem.
És ha a halála egy nagyobb bajt előz meg?
Mi lenne a következménye, randaság?
Nem tudom.
Én sem tudom.
De a sors megmásítása súlyos tett.
Egyre gyakrabban vannak látomásaid.
Csak idő kérdése, és valaki ránk talál.
Hamarabb kell eljutnunk Arethusába.
Félsz.
Megígértem Geraltnak, hogy vigyázok rád. Olyasmi kell, ami nem követhető.
Menjünk vásárolni!
VAJÁK
Mindig meglep, hogy milyen aranyosak. Szörnyeteg létükre.
Olyan kis mackós pofijuk van, mintha azt mondanák: „Ne, kérlek, ne bánts!”
Aztán előkerülnek a tűéles fogak.
Egy rakás metszőfog. És mindet a képedbe tolják.
Hány embert is evett ez meg?
- Hetet. - Értem.
- És az mind kell. - Úgy tűnik…
Komolyan? Mégis mennyibe kerül az, amit tudnak?
Ciri üldözőjének meglelése? Sokba.
És miért van erre szükségünk?
CSAK ELŐZETES BEJELENTKEZÉSSEL BELÉPNI TILOS
Hűha!
Ez egy hatalmas fém tüske a titokzatos ajtódba rejtve,
vagy ennyire örülsz, hogy…
- Ez gyenge. - Nem lehet minden jó.
Valamiért sejtettem, hogy te vagy az.
- Szervusz, Codringher! - Üdvözöllek, Geralt!
Uramatyám, Lettenhove vikomt! Ez ám a ritka megtiszteltetés!
Tudjátok, most cseréltem ki ezt a biztonsági eszközt.
Legközelebb kérjetek időpontot, jó?
Jó reggelt, felség!
Elkészültem vele.
Ez segít megszerezned azt, amit megérdemelsz.
- Most jó a súlyelosztása? - Még szép! Hisz ezt kérted.
A nejemnek tetszik a fejem, ezért követem a parancsot.
Egy ilyen karddal már birodalmat is hódítottam.
Ez érdekes történet.
Késő nyár volt. 1260-ban.
Alig marad már pár emberem.
Napok óta nem ettünk.
A csatától már tompák voltak a kardjaink, akár a kanalak.
Ez volt az utolsó lehetőségem legyőzni a Bitorlót.
Rájöttem, hogy csak úgy szerezhetem vissza a trónom,
ha betörök a kastélyba,
és mindenkivel végzek, aki közém és a közé áll, aki elrabolta az életemet.
Bátor döntés.
Vagyis ostoba.
Felség!
A csizmámat egy törpnek adtam egy mahakamiacél-kardért cserébe.
Azzal a karddal fejeztem le a rohadékot.
Egy napon majd
a háború a múlté lesz.
Távoli emlékké válik.
A királynőm az oldalamon lesz majd, és világunk összes faja békében él együtt.
És te új kardot készítesz nekem.
Ami méltó a tudásodhoz.
És amilyet a Kontinens császára érdemel.
Erre iszom.
Méreg.
Nem méreg.
Mindenki igyon!
Igyál!
- Nem tudok. - Inkább mérgezzék meg a Fehér Lángot?
Igyál!
Azt mondtam, igyál!
Nem méreg.
Kökörcsin! Minő öröm!
Hölgyem, biztosíthatom, hogy részemről az öröm.
Adnék autogramot, de úgy látom, nem igazán van itt papír.
Azt mondtad, hogy a vajákokhoz hasonlóan,
megvéditek az embereket a szörnyektől és a szörnyű nehézségektől.
Mivel már tudtatok az érkezésemről,
beszéljünk az én nehézségeimről!
Az a Rience, aki oly nagyon érdekel, titokzatos személy.
Természetesen hallottunk róla.
De a kérdés az,
hogy te honnan?
- Meg akarja ölni a barátomat. - Ne féljenek, nem engem.
A visszautasított varázslótanoncok gyakran válnak gyilkosokká.
És tudjuk, hogy Rience-t elűzték Ban Ardból.
- Vagyis igazunk lehet. - Miben?
Abban, hogy egy nála hatalmasabb mágusnak dolgozik.
Megijesztetted a macskámat.
Bocsánat.
Nem hittem volna, hogy az érmék hangja megijeszti.
Attól tartok, ez az információ egy kicsit többe fog kerülni.
Akkor kössünk fogadást!
Hátat fordítok,
és próbálj meg fejen találni ezzel!
Ha eltalálsz,
nyersz.
Ha nem,
elmondjátok nekem, amit tudni akarok,
természetesen hitelbe.
Ugye nem gondolod komolyan, hogy ezt elfogadom?
Nem gondolom. Biztosan tudom.
Meg sem rándultál.
Minek is? Köztudottan rosszul célzol.
Te vén mamlasz!
Néhány hivatalos varázsló
titkos tanítványokkal intézteti el a törvénytelen vagy piszkos ügyleteket.
A mágusok szerint ez a „pórázon tartás.”
És kié a póráz?
Nem tudjuk.
De tudjuk, hol végzi a varázsló a piszkos ügyeit.
Van egy Vuilpanne nevű kastély, közel a régi skarlát…
- Ammonitabányához. - Igen.
Piana külvárosában.
Ha ezt tudod, már nyakig benne vagy.
Bárki is legyen ez a mágus,
nagyon veszélyes.
Tégy le róla, Geralt!
Azt nem tehetem. De ezt már tudtad.
Köszönöm, hogy fogadtatok.
Üdvözöljük az Ősi Vérrel bíró hercegnőt.
Egy ügyfeletek keresi őt?
Istredd.
- A mágus? - Igen.
De tudnod kell, hogy nem csak ő hajlandó fizetni
a lányért, aki a fehér hajú vajákkal utazik.
Meg akarod menteni? Keress egy másik lányt…
Esetleg egy háborús árvát.
Hamuszürke haj, zöld szem…
Nem!
Geralt, barátom,
közeledik a megvetés ideje.
Mélységes, teljes megvetés lesz.
Egy egyszerű megoldást javasolok.
Valakinek meg kell halnia,
hogy másvalaki
élhessen.
Nem fizetek úgy azért, amit szeretek, hogy magamat vessem meg.
Menjünk!
Köszönöm.
Gonosz mágusok, hataloméhes uralkodók és még Istredd is!
Nem unod már az állandó menekülést?
Ne keressünk egy biztonságos helyet neki?
Gondolkozhatunk ezen a Redania felé tartó úton, nem?
Hallom a gondolataidat.
Nehogy kezdd nekem, hogy: „Egyedül utazom”
vagy „Ez túl veszélyes.”
Emlékeztetnélek, hogy nemrég voltam csali
Tüzesujj uraságnak.
Nagyra értékelem, Kökörcsin.
De nem szeretnélek megint veszélybe sodorni.
Ezért kell elmennem Vuilpanne-be.
Megkereslek, amikor Rience már halott.
Vagy megkeres ő, ha te halsz meg.
- Mit is vásárolunk pontosan? - Egy csodát. Gyere!
Kinek küldted azt a levelet?
Tissaiának.
- Megírtam, hogy hazajövök. - Előfordulhat, hogy nemet mond erre?
Ez bonyolult.
Miattam?
Igen, általában miattad bonyolult.
Legalább nem vagyok ezzel egyedül.
Te ugyan szemmel tartasz,
de nekem is van szemem.
És mit látsz, randaság?
Leginkább tökéletességet.
Pompás!
A levelednek három vázlata volt.
Szóval nem egyszerű a helyzet.
Tovább kell mennünk!
Tessék. Ezzel fésüld ki a kócos hajad!
- Jelszó? - Ragamuffin.
Reméltem, hogy gyakorlással irányítható az erőd, de nem. Inkább felszínre hozta,
még nyilvánvalóbb lett.
Remek!
Arethusában megtanulhatsz olyan jövőre összpontosítani, amilyet látni akarsz.
- És ha nem akarok látni semmit? - Akkor nem látod az összképet.
Itt van. Gyere!
Yen!
Hála az isteneknek, hogy még élsz!
- Pletykáljunk! - Most nincs rá időm. Segítened kell.
A szolgálómnak és nekem kellene egy portál.
Arethusába.
Visszamész Arethusába?
A hírhedt, kivégzésmentes éjszaka után?
Remélem, arról már megfeledkeztek. Vagy legalább megbocsátottak.
Sok szerencsét! Tissaia még orrol rám.
Csak dugtam a trónra áhítozó, jöttment herceggel…
De örülök, hogy látlak.
Kevés mostanában a munka.
Mert mindenkit lefejeznek, aki elkóborol.
Ki tesz ilyet?
Az elkóborlók.
Azt hinné az ember, az észak összefog Nilfgaard ellen.
A Testvériség nem tehet semmit?
Igyekezz már!
Gyerünk!
Egy claremonti portált!
Erre ott vár valami.
Most!
- Kérsz egy szippantást, szépségem? - Nem élek vele.
Öld meg a cafkát!
Ciri!
[Ősi Nyelv]
Tartsd nyitva! Nem tart soká.
Menekülj!
Mi a faszt művelsz?
Fogalmad sincs, kivel állsz szemben.
Mit tettél?
Ez Houvenaghel egyik embere volt.
Meneküljetek, ha kedves az életetek!
Keira, várj!
Indulás!
A mágia rendet teremt a Káoszban.
Ehhez két dolog kell.
Egyensúly és irányítás.
Ezek nélkül a Káosz elpusztít benneteket.
Látta valaki Nissát?
Menj Nissa szobájába,
és emlékeztesd rá, hogy itt nem tűrünk semmilyen betegséget, a honvágyat sem!
Menj vissza, és próbálkozz újra, Sabrina! Ez elfogadhatatlan.
Mondom nektek, hogy megingathatatlan.
Azt mondja, hadd éhezzen Foltest és a népe.
Ha Henselt küldene is gabonát Temeriába,
a rohadt Scoia'tael úgyis ellopná félúton.
Csoda, hogy a királyok már nem bíznak bennünk?
Tudtuk, hogy a tündék gondot jelentenek, mégsem tettünk semmit.
Ez a történelem szűk látókörű értelmezése.
De mi más is várhatnék tőled?
Elég a civódásból!
Küldd vissza Trisst Foltest udvarába, hogy békítse meg!
Annyit érne, mint halottnak a csók.
Tissaia a cintrai Cirilla fejét ígérte nekik, de nem járt sikerrel.
Ha békét akarunk, keressük meg a lányt, és öljük meg!
Nem!
Van annál jobb dolgunk is, hogy vádaskodjunk.
Minden kérdést a teljes Tanács elé terjesztünk, ahogy mindig.
Közben pedig zavarjátok az órákat.
Nem tévednek.
Nem szívesen ismerem el, de ha…
Már megmondtam, a Testvériség nyugodtan nevezzen ki mást a helyemre Temeriában!
Inkább megtanítom a lányokat uralni a képességeiket. Itt, veled.
Ez nemes döntés.
De nem tudom, vajon tényleg miattuk teszed-e.
Amiért nem segíthettél Cirin…
Megkeresem Nissát.
Nissa!
Mesélj a tündéről!
De Noailles gróf elfogott egy tündét. Azt mondta, merénylő.
Hangosabban!
Beszélj!
Megparancsolta, hogy ejtsek rajta sebeket,
ezer különböző módon.
És…
Mit tettél?
Túl mélyre vágtam.
Akkor öltem először.
Élvezted?
Nem.
Feldühített.
Kár volt érte.
Meggyőzhettük volna a tündét,
hogy nekünk engedelmeskedjen.
Hasznunkra válhatott volna.
Igen. Hasznos lett volna.
Ügyes fiú!
Most mintha kicsit durvább lettél volna.
De nem túl durva?
Mindig tágítod a látókörömet. Világosabban látok.
Köszönöm.
Tegyél meg nekem valamit cserébe!
Radovidnak meglepően jók az ösztönei.
Segíthet irányítani Vizimirt.
Nem szükséges. Évek óta kézben tartom.
A Kontinens még sosem volt ilyen megosztott.
Nem csak Nilfgaard tudja, hogy ideje meghódítani.
És ha Radovid hasznos lehet számunkra…
Redania számára.
Beszélj vele!
A kedvemért.
Végeztünk.
Ő az. Kökörcsin!
A nagy Pitypang!
Szóltak, hogy látogatóm jött.
De bevallom, ez kellemes meglepetés.
- Énekelsz nekünk egy szép dalt? - Nem. A szép nem az én műfajom.
Híreket hoztam.
Van két nyomozó, Codringher és Fenn, hallott már róluk?
Nem.
Ez mit sem változtat azon, hogy tudják, kinek dolgozik Rience.
Ez csak trivialitás. Mesélj!
Geralt elhatározta, hogy a maga geraltos módján oldja meg,
mert nem volt elég pénze, hogy vallomásra bírja őket,
de neked van.
Feltételezem.
Nagyra értékelem az információt,
tényleg, de jobban vágyom egy dalra.
Nem. Most nincs kedvem dalolni.
- Rajta! - Nem.
Úgy látom, a társaság nélkülem is jól szórakozik, és…
Válaszd ki a kedvencedet! Kérlek.
Imádnák, ha a fehér hajú vajákodról dalolnál.
Rendben.
Valószínűleg csapda.
Ez határozottan csapda.
Akár meg is beszélhetnénk.
Dühös vagy. Tudom.
Nem vagyok dühös.
Csalódott vagyok.
Mondtam, hogy kerüljük a figyelemfelkeltést.
Tudom.
De az én hibám.
Arra is megtaníthattalak volna, hogy néha a diszkréció fontosabb a hősiességnél.
- Geralt is ezt mondaná. - Nem mindig téved.
Ha egyszer királynő leszek, fel kell használnom a tudásom.
Csak az igazságérzetem van, a tőröm és a gyors reflexeim.
- Ezt tőletek tanultam. - Akkor a leckéink hiányosak voltak.
A következményeket nem említettük.
Az csak ürügy rá, hogy ne cselekedjünk.
Még akkor is, ha valakit megölnek.
Nem láttad a gyerek szemét. Muszáj volt…
Nem. Úgy döntöttél, hogy közbelépsz.
Az a hírnök Ellanderben?
A sorsa rejtély.
De azt tudom, itt mi lesz.
Houvenaghel elküldi a kuzinját, Leo Bonhartot,
hogy pénzzel vagy vérrel pótolja a veszteséget.
A város valamennyi túlélőjét harcba küldik
a hamarosan kitörő háborúba,
ahol a csatatéren halnak meg. Már akit nem visz el előbb betegség vagy éhhalál.
Megmentettél egyet,
és valószínűleg száz másikat kárhozatra ítéltél.
Mi értelme látni a jövőt, ha nem tudom megváltoztatni?
Hogy is érthetnéd ezt? Ha látsz valamit, megvalósítod.
Egy szavadra megmozdulnak a hegyek, és a férfiak a lábaid előtt hevernek.
Honnan tudnád, milyen az életed irányításáért küzdeni?
Hova mész? Megint vásárolsz?
Nem, randaság.
Teszünk egy kitérőt.
Miért hívsz így?
Mert megígértem, hogy őszinte leszek.
Gyere! Meg akarom mutatni, ki is vagyok valójában.
Hol van az az átkozott kardom?
Még csak tünde se vagy!
De tünde módjára halsz meg.
Ezért még megfizetsz,
te nilfgaardi mocsok!
Állj fel!
Talpra, öreg barátom!
Kösz a megmentést.
Te is többször kisegítettél. Kötelességem visszafizetni a tartozást.
Mi a fenét keresel itt?
Francesca holmi ostoba jóslatokról hadovál, a Hen Ichaerről,
a Scoia'tael tagjai meg belehalnak a zsákmenyszerzésbe.
Hogy ne vesszünk éhen, vagy fagyjunk meg.
Azt hittem, a hegyes fülűek mind babonásak.
Nem hiszel az Ősi Vér legendájában?
Ugyan már!
A népem már városokat épített,
míg ti, tompa fülűek még azt hittétek, hogy a mennydörgés az istenek fingja.
Én a tényekben hiszek.
És az tény, hogy Francesca Hen Ichaerje egy cintrai lány.
Cintrai?
A saját szememmel láttam.
Állítólag a hercegnő a tünde faj megmentője.
Nem bírom tovább, Cahir.
Nem küldhetem a halálba az embereimet egy ügyért, amiben nem hiszek.
Szóval ezért tértél vissza!
Megfontoltad a javaslatomat, hogy a tündék vezére légy.
Igen.
De egyvalamit még mindig nem értek.
Te voltál Emhyr legfőbb tábornoka.
Most pedig a semmi közepén kell karavánokra portyáznod,
miközben minden áldott nap szarrá vernek.
Nem értem. Ha olyan bölcs, amilyennek mondod,
miért pazarol el egy ilyen istenekadta tehetséget?
Elárultam.
Hazudtam neki.
A legszentebb küldetést bízta rám, és kudarcot vallottam.
Ezért addig bűnhődsz itt, amíg meg nem ölnek az északi csapatok?
Rendkívüli ember, hogy ilyen elvakultan hiszel benne.
Jaj, barátom, az embereid akkor is tisztelnek,
ha egy öreg, csúnya, arrogáns pöcs vagy.
Öreg…
Ha elfogadom az ajánlatodat,
és megbuktatom Francescát, akkor nem vagyok hű?
Gallatin,
te vagy az egyik legkiválóbb katona, akivel harcoltam.
Ezt a Fehér Láng is felismeri majd.
Veled hódítja meg északot, nem Francescával.
Kiérdemelte a hűségemet.
Francesca is a tiédet?
Mondjak valami vicceset?
Erősebbnek születtem, mint amit itt sokan képesek felfogni.
Megtanultam kedvemre formálni a Káoszt.
Úgy volt, hogy örökre fiatal maradok
és szép,
és a királyi udvar rangos tagjai között élek.
Erre itt halok meg,
egy borpincében,
köztetek.
- Tudod, mi a baj veletek, varázslókkal? - Mi?
Olyan szörnyen komolyak vagytok!
- Igen. - Ez igaz.
Kemény munka azzal hatalmon tartani a Testvériséget,
hogy felvirágoztatod a hanyatló királyságokat.
Ha Nilfgaard kerül hatalomra, ez fölösleges.
- Miért? - Emhyrnek nem kellenek mágusok.
Téged elnézve.
Ha valaha kijutok innen,
sokkal okosabban taktikázom majd.
Láttam valakit, aki megpróbált megszökni.
Kutyákat uszítottak rá.
Darabokra tépték.
A császár csak akkor szabadít fel,
ha már meghaltál, kedvesem.
Ezt is utolérte.
Mi van?
Tedd a zsákba! A fiúk segítenek kidobni.
Ne csináld!
Csak még egyet, jó?
Szavaid akár a jéghegyek
De tűz ég szemedben
Visszafogottságra intenek
Ám más vágy hajt engem
Minek ide szó
Ha az ajkaink oly pompás dolgokra is képesek ?
Ez nem vágy, hanem igény
Mert kit érdekelt, miként
Éneklem az éneket ?
A legszebb dalokat mindig
A kimondatlan szerelem szüli
Abból jutott nekem elég
Melletted van belőle elég
Ha veled vagyok
Az elég
Elég
vagyok
Most tapsolhattok, ha gondoljátok.
Köszönöm szépen. Köszönöm.
Köszönöm. Neked is.
Szívből köszönöm.
Ez annyira…
Én még sosem…
Nem találok szavakat. A mézsör az oka.
Elhinném, csakhogy nem vagy részeg.
A tekinteted elárult.
Nem üveges.
Ha kétes kocsmákban jársz, hamar megtanulod,
hogy játszd el a részeget,
amikor eszednél kell maradnod.
És ennyi kígyó között, nos…
Utánajársz Rience-nek, vagy sem?
Mindig is érdekelt, hogy miért oly ellenállhatatlanok a dalaid.
De már tudom.
Igazán?
És miért?
Olyannak látsz másokat, amilyenek.
Átlátsz az álcájukon.
Részben ezért.
És még?
Azt még nem tudom.
De mindenképp kiderítem.
Addig is utánajárok
ennek a Rience-nek és a társainak.
Köszönöm.
A vaják felfogta, mekkora kincs vagy?
Jön valaki.
Valaki közeledik.
Lépteket hallok.
- Segíts, kérlek! - Visszajön értünk. Mindig visszatér.
Könyörgök! Most ment el.
Segíts!
Kérlek, segíts rajtam!
Kérlek! Hamarosan visszaér.
Nem érzek semmit.
Kérlek! Gyere vissza!
- Ne engedd, hogy bántson! - Könyörgünk!
Nem tudok kiszabadulni.
Segíts rajtam!
Nem bántalak.
Jól vagy?
Vannak még hozzád hasonlók?
Rengetegen.
Egyre többen.
Eljön értünk.
Éjszaka.
Kérlek, akadályozd ezt meg!
Azt, akiről beszélsz,
Rience-nek hívják?
Mocskos tünde!
Mindig forrás.
Ne!
Miért bántasz minket?
Állítsd le!
Ne engedd, hogy megöljön!
Már túl késő.
Fuss!
Ettől a sok bortól olyan nehezek!
Nyugodj békében, rohadék!
A mindenit!
Mind azt hitték, hogy a pék ártatlan,
de én elmondtam, hogy a kígyóember mindvégig őt akarta.
Apropó éjszakai neszek!
Meséltem arról, amikor egy ifjú tündét láttam távozni Virfuriltól?
Drágám, Virfuril egy ostoba naplopó.
- Mit is kezdenék nélküled, drágám? - Nem sokat, drágám.
- Eva, hozz húst! - Igen, milady.
Azt állította, kihallgatáson volt.
A kínzás jó magyarázat lett volna a kiszűrődő hangokra.
A vaják barátja érdekes híreket hozott.
A két kriptaszökevény, Codringher és Fenn tud valamit Rience-ről.
És?
Azon gondolkoztam, hogy a lány keresésére
talán jobb lenne a méz az ecetnél.
Ez felettébb érdekes.
Jobb, ha én is meglátogatom a kriptaszökevényeket.
Képzeljétek el, ahogy a tünde a hóban állt, kigombolt gatyával, bűnbánó arccal!
Igazságos király lévén, azt mondtam: „Adok egy kis előnyt,
de faron lőlek egy nyíllal!”
Azt kiabáltam: „Fuss!” Sebzett őz módjára elugrált,
aztán lelőttem a tündét, így.
Tartsd egyenesen!
Igen!
Aplegatt! Te szerencsés gazember! Milyen híreket hoztál?
Meséltem már, hogyan ismertem meg Aplegattot?
Úgy tűnik, nem élvezed a bátyám legendás meséit.
Ezt már hallottam.
Sokadikra sem lesz jobb.
Valóban, a bátyám nem az eszéről híres.
Philippa szerint értelmesebb vagy, mint azt gondolnánk.
Vagy mégsem.
Redania kémfőnökeként tudod, hogy ebben a teremben mindenki rejteget valamit.
Még az ostobának tűnők is, mint amilyen a bátyám.
- Vizimirnek nincsenek titkai előttem. - A tegnap esti találkozóról is tudsz?
Nilfgaarddal.
Hallottál valamit?
- Nem. - Tényleg?
Semmit.
Minek is kérdem? Lassan megsüketülsz.
Én…
- Hallom, látogatótok jött. - Rengeteg…
Tudod, kire értem. Itt volt a vaják, érzem a szagát.
Mit mondtatok neki?
Ne aggódj! Nem árultunk el semmit a munkáltatódról.
Sem arról, hogy mik a tervei a cintrai Cirillával.
Mit tudtok a terveiről?
- Kérlek, csak a macskát ne! - Mondj el mindent!
Szóval megengeded Yennefernek, hogy hazatérjen?
Hogy megengedem-e? Már úton van.
Hát persze.
Bizonyára tervei is vannak.
Szeszélyes, akár az időjárás ezen a szigeten.
Trissnek igaza van.
Csak Stregobornak ne legyen!
Rá kell vennünk az északi királyokat, hogy segítsenek.
Nem örülnének a nőnek, aki miatt dugába dőlt a kivégzési ceremónia.
De te szereted.
Az elméd még nem képes elfogadni a döntést, amit a szíved már meghozott.
Együtt vezetjük a Tanácsot.
Mit gondolsz?
Tudom, nem rajongsz Yenneferért.
Csak mert túl sok a közös bennünk.
A zsémbesség.
A lobbanékonyság.
A vágy, hogy megnyerjük a vitákat.
És van még egy közös pontunk.
A szeretetünk
irántad.
Ha Yennefer képes elfeledni a múltat, én is megteszem.
Ez mi?
Egy régi babona.
Állítólag a kövek képesek megvédeni.
Mondhatnád, hogy eszedbe jutottam.
Gors Velenben találkozom Yenneferrel. Kiderítem, hogy bajt hoz-e ránk.
A kitérőnk egy mezőre hozott.
Régen állt itt egy ház.
Az én házam.
Itt nőttem fel.
Kifelé onnan, te lány!
Menni fog!
Mennyi egy disznó? És a fenevad mennyi?
Ő a lányunk.
Ő nem a lányom.
Nem vihetsz el!
Nem megyek veled.
Ne merd levenni rólam a szemed!
Nincs más választásod.
Egész életemben nagy hatalmam volt.
De sosem voltam tökéletes.
Folyton harcoltam Tissaiával.
A magam feje után mentem.
Az a levél…
Nem tudom, visszafogadnak-e Arethusába.
Én is közbeléptem, ahogy te.
Szabadon engedtem egy foglyot.
És ezáltal az északi királyságok megorroltak a Testvériségre.
És a Testvériség tagjai egymásra.
A kocsmában lógó holttestek.
Az a sok kivégzés.
Az egész Kontinens viseli a következményeket.
És te is.
Miattam.
Nem elég birtokolni a Káoszt.
Neked és nekem
meg kell tanulnunk irányítani. Ez a hatalom lényege.
Így mozgatjuk meg a hegyeket.
Együtt.
Gyere,
Ciri!
Hallasz?
Kijutottál onnan. Itt biztonságban vagy.
Jól vagy?
Tudtam, hogy eljössz értem.
Mégis honnan tudtad?
Mert mindig eljössz értem.
Összeköt minket a sors.
Ki vagy te?
Ne butáskodj, Geralt!
Hisz tudod.
Ciri vagyok.
A feliratot fordította: Péter Orsolya