Hæng dem!
Bræk deres tynde halse!
-Bræk dem! -For Temerias modige knægte!
Spark de kaedwenianske røvhuller hjem til deres forfrosne lortestat!
Ja!
-Har du rejst langt, ven? -Hvor kong Demavend sender mig hen.
Kongelig budbringer?
Så tager du vel min bedste hest?
Jeg efterlader ham ved næste post. Under navnet Aplegatt.
Halt og udkørt uden tvivl.
Giv os et krus af dit bedste øl, så lader jeg kongen betale.
-Her virker festligt. -En hængning giver godt.
Den spion var vores fjerde henrettelse på lige så mange dage.
En kaedwenianer, en aedirner…
-Se de øjne. -Se hende!
Se, det er problemet. Hvad laver en magiker helt herude?
Hun burde opretholde kongens fred, ikke valse rundt herude på landet.
Hvis hun ser sådan ud, må hun gerne valse rundt om mig i nat.
Ved du, at de bevarer deres skønhed ved at bade i menneskeblod?
Tak for øllet.
På gensyn.
Direkte til Tissaia. Ingen portaler.
Ja, frue.
Det er køligt i aften.
Lykke på rejsen, frøken.
Jeg ønskede dig bare en sikker rejse.
-Jeg så dig. -Hvad?
Undskyld, min herre. Glem hende. Hun blev sparket i hovedet af en hest.
-Hun har været sær siden. -Nej.
Der var et tårn. En pil ramte dig.
Husker du det med lav profil? Det var ikke det.
-Jeg styrer ikke synene. -Styr hvem du taler med.
Hold op med at slæbe mig rundt som et flæbende barn.
Jeg så hans død. Jeg må tilbage.
Hvad hvis hans død forhindrer et større onde?
Hvad ville konsekvensen være, min grimme ælling?
-Det ved jeg ikke. -Heller ikke jeg.
At ændre skæbnen er en vægtig sag.
Dine visioner kommer hyppigere nu.
Inden længe vil nogen finde os.
Vi må til Aretuza hurtigere.
Du er bange.
Jeg lovede Geralt at beskytte dig.
Vi skal bruge noget, der ikke kan spores.
Vi skal på indkøb.
Det er utroligt, så søde de er. Af monstre at være.
De har deres små bamse-ansigter og siger: "Nej, gør mig ikke noget."
Og så, bam, hugtænder.
Massevis af hugtænder. Lige i fjæset på dig.
Hvor mange havde den her spist?
-Syv. -Okay.
Og vi får brug for alle de penge.
Virkelig? Hvor meget kan deres oplysninger koste?
-Om hvem der jager Ciri? Meget. -Og hvad skal vi med dét?
KUN EFTER AFTALE INGEN ADGANG
Er det en gigantisk metalklinge gemt i din hemmelige dør,
eller er du bare glad for…
-Ikke dit bedste. -Det kan ikke være guld hver gang.
Hvordan vidste jeg, det var dig?
-Hej, Codringher. -Hej, Geralt.
Ih, du milde, vicomten af Lettenhove.
En sjælden fornøjelse.
Jeg havde lige fået den sikkerhedsanordning skiftet ud.
Bare lav en aftale næste gang.
Godmorgen, herre.
Det er klar til dig.
Med dette vil du få, hvad du fortjener.
-De har ordnet balance. -Ja, for fanden. Det beordrede du.
Min kone kan lide mit hoved, så jeg fulgte bare ordrer.
Jeg vandt engang et imperie med et sværd som dette.
Fortæl mig om det.
Sidst på sommeren. 1260.
Jeg havde kun få af mine mænd tilbage.
Vi havde ikke spist i dagevis.
Vores sværd var sløve som skeer efter de blodige kampe.
Det var min sidste chance for at fælde Tronraneren.
Jeg indså, at jeg kun ville kunne genvinde min trone
ved at snige mig ind i borgen og dræbe alle,
der stod mellem mig og den mand, der havde stjålet mit liv.
En modig plan.
Du mener en tåbelig plan.
Kejser.
Jeg gav mine støvler til en dværg i bytte for et stålsværd fra Mahakam.
Det sværd, der halshuggede svinet.
En dag vil krig høre fortiden til.
Blot et fjernt minde.
Jeg vil have min dronning ved min side, og alle verdens racer vil leve i fred.
Og du skal lave mig et nyt sværd.
Et, der er dine evner værdigt.
Et sværd, der passer sig for Kontinentets kejser.
Skål på det.
Gift.
Ikke gift.
Alle skal drikke.
Drik.
Jeg kan ikke.
Skal den Hvide Flamme forgiftes?
Drik.
Drik, sagde jeg.
Det er ikke gift.
Jaskier! Sikke en fornøjelse.
Jeg kan forsikre Dem om, frue, at fornøjelsen helt er på min side.
Jeg skrev gerne en autograf, men I mangler vist papir.
Du sagde engang, at I ligesom en witcher
beskytter folk mod uhyrer og uhyrlige vanskeligheder.
Siden I allerede vidste, at jeg kom,
så lad os tale om mine vanskeligheder.
Denne Rience, der interesserer dig, er en ganske mystisk figur.
Vi har selvfølgelig hørt om ham.
Spørgsmålet er, hvorfor har du?
-Han truede med at dræbe en ven. -Ikke mig. Bare rolig.
Fejlslagne troldmænd bliver ofte lejemordere.
Og vi ved, at denne Rience blev smidt ud af Ban Ard.
-Det støtter vores teori. -Som er?
At han arbejder for en endnu stærkere troldmand.
-Du skræmte min kat. -Jeg undskylder.
Jeg troede ikke, at lyden af mønter ville skræmme den.
De oplysninger vil desværre koste dig noget mere, Geralt.
Lad os indgå et væddemål.
Jeg vender ryggen til,
og så kaster du denne her mod mit hoved.
Hvis du rammer, vinder du.
Hvis du ikke rammer, giver du mig de oplysninger, jeg vil have.
På kredit, naturligvis.
Du tror da vel ikke seriøst, at jeg vil indgå det væddemål?
Nej. Det ved jeg, at du vil.
Du rørte dig ikke.
Hvorfor skulle jeg? Jeg hørte, du sigtede ved siden af.
Du er for blødsøden.
Nogle officielle troldmænd har hemmelige lærlinge,
der udfører deres ulovlige eller beskidte opgaver.
Troldmændene kalder det at have nogen i snor.
-Hvem holder snoren? -Det ved vi ikke.
Men vi ved, hvor denne troldmand udfører sine beskidte opgaver.
Der ligger et slot ved navn Vuilpanne nær de gamle…
-Ammonit-minerne. -Ja.
I udkanten af Piana.
Hvis du ved det, ved du allerede for meget.
Denne magiker, hvem det end er,
er meget farlig.
Lad det ligge, Geralt.
Det vil jeg ikke. Men det vidste du allerede.
Tak for jeres tid.
Hils oldblods-prinsessen fra os.
Har I en klient, der leder efter hende?
Istredd.
-Magikeren? -Ja.
Du må vide, at han ikke er den eneste,
der vil betale for pigen, som rejser med den hvidhårede witcher.
Hvis du vil redde hende, må du finde en anden pige.
En forældreløs efter krigen.
-Askeblond hår, grønne øjne… -Nej.
Geralt, min ven.
En foragtens tidsalder nærmer sig.
Dyb og udtalt foragt.
Mit forslag er en simpel løsning.
Nogen skal dø, for at en anden
kan leve.
Jeg vil ikke betale for det, jeg elsker, ved at foragte mig selv.
Lad os gå.
Tak.
Frafaldne magikere, magtsyge monarker og nu Istredd.
Er du ikke træt af at være på flugt hele tiden?
Måske kunne vi finde et sikkert sted til hende?
Vi kan brainstorme en løsning på vejen til Redania.
Hej.
Jeg kan høre dig tænke.
Jeg vil ikke høre det med: "Jeg rejser alene,"
eller "Jaskier, det er for farligt".
Husk på, at jeg lige har været lokkemad for hr. Flammefinger.
Jeg sætter pris på det, Jask.
Jeg vil ikke udsætte dig for fare igen.
Derfor må jeg rejse til Vuilpanne.
Jeg finder dig, når Rience er død.
Ellers finder han mig, når du er.
-Hvad er det, vi skal købe? -Et mirakel. Kom med.
-Hvad var det brev, du sendte før? -Det var til Tissaia.
-Jeg fortalte hende, at jeg kommer hjem. -Kan hun sige nej?
Det er kompliceret.
På grund af mig?
Ja, du gør ofte ting komplicerede.
Men jeg er ikke den eneste.
Du holder nok øje med mig, men jeg har også øjne.
Og hvad ser du, min grimme ælling?
-Som regel et billede af perfektion. -Glimrende.
Men du skrev tre udkast til det brev.
Der ligger mere under overfladen, ikke?
Vi må videre.
Her. Træk den gennem garnet på dit hoved.
-Kodeord? -Ragamuffin.
Oplæringen har ikke ladet dig styret din evne.
Den har kun fremhævet den, gjort den mere tydelig.
Fantastisk.
I Aretuza kan du lære at fokusere synene på den fremtid, du gerne vil se.
-Hvad hvis jeg ikke vil se noget? -Så er du blind for det større billede.
Der er hun. Kom!
Yen! Guderne være lovet, du er i live.
-Har du sladder med? -Der er ikke tid, Keira.
Min tjenestepige og jeg skal bruge en portal.
-Til Aretuza. -Tager du tilbage til Aretuza?
Efter den legendariske ikke-dødelige henrettelse?
Jeg håber, de har glemt det. Eller i det mindste tilgivet mig.
Held og lykke. Tissaia har ikke tilgivet mig.
Bare fordi man knepper én ambitiøs prins…
Men det er godt at se dig.
-Forretningen går langsomt. -Folk bliver halshugget, hvis de rejser.
-Af hvem? -Hinanden.
Med Nilfgård skulle man tro, at Norden kunne få styr på deres lort.
-Kan Broderskabet ikke gøre noget? -Kom så.
Kom her.
En portal til Claremont.
Der er noget, der venter på dem her.
Nu.
Vil du have et snus, søde?
Nej tak.
Dræb den kælling!
Ciri!
[Taler oldsprog.]
Hold den åben. Jeg er snart tilbage.
Løb!
Hov! Hvad fanden?
Du aner ikke, hvem du lige har krydset.
-Hvad har du gjort? -Det var en af Houvenaghels mænd.
Hvis I ikke vil miste hovedet, så løb.
Keira, vent.
Løb.
Magi er at bringe orden i Kaos.
Dette kræver to ting.
Balance og kontrol.
Uden dem vil Kaos dræbe jer.
Har nogen set Nissa?
Elizabet, hent Nissa,
og mind hende om, at ingen slags sygdom, heller ikke hjemve, kan tolereres.
Tag tilbage og prøv igen, Sabrina. Vi kan ikke acceptere det.
Jeg siger jo, at han er urokkelig.
For hans skyld kan Foltest og hans folk sulte.
Selv hvis Henselt sendte korn til Temeria, ville Scoia'tael bare stjæle det.
Intet under, at vi mister kongernes tillid.
Vi vidste, at elverne var et problem, og vi gjorde intet ved det.
Det er et kortsigtet syn på historien.
Som man kan forvente fra dig.
Slut med at være blødsøden.
Send Triss tilbage til Foltest og få løst problemet.
Det er som at lægge en bandage på et afskåret lem.
Tissaia lovede dem Cirilla af Cintras hoved på et fad, og det slog fejl.
Hvis vi vil have fred, må vi dræbe møgungen.
Nej!
Vi træffer ikke afgørelser gennem mudderkastning her.
Vi kan forelægge det for Rådet, sådan som vi altid har gjort.
I mellemtiden forstyrrer I undervisningen.
De tager ikke fejl.
Jeg vil nødig indrømme det, men…
Jeg har jo sagt, at Broderskabet gerne må finde en afløser for mig i Temeria.
Det er bedst for mig at være her, hvor jeg kan oplære pigerne.
Det er et ædelt kald.
Men mon det virkelig handler om dem?
Du kunne ikke hjælpe Ciri…
Jeg ser til Nissa.
Nissa!
Fortæl mig om elveren.
Grev de Noailles havde fanget en elver. Han sagde, hun var snigmorder.
Højere!
Tal!
Han fik mig til at skære i hende
på tusind forskellige måder. Og…
Hvad gjorde du?
Jeg skar for dybt.
Det var mit første drab.
Fandt du nydelse i det?
Nej.
Det gjorde mig vred.
Det var spild.
Vi kunne have brugt den elver.
Fået hende til at adlyde os.
Hun kunne have været nyttig.
Ja. Nyttig.
God dreng.
-Du tog hårdere fat denne gang. -Vel ikke for hårdt?
Du giver mig altid perspektiv. Klarhed.
Tak.
Du skal gøre noget til gengæld.
Radovid har overraskende gode instinkter.
-Han kan hjælpe med at styre Vizimir. -Jeg har styret ham i årevis.
Jeg har aldrig set dette Kontinent være mere splittet.
Andre end Nilfgård ved, at det vil være nemt at erobre.
Og Radovid kan være nyttig for os…
For Redania.
Tal med ham.
For mig.
Vi er færdige.
Det er ham. Jaskier.
Det er Mester Dandelion.
Min tjener sagde, jeg havde besøg.
Men dette er en god overraskelse.
-Vil du synge en smuk sang for os? -Mine sange er ikke smukke.
Jeg har oplysninger.
De to detektiver, Codringher og Fenn. Har du hørt om dem?
Nej.
Nå, men de ved, hvem Rience arbejder for.
Sladder. Fortæl mig om det.
Geralt er fast besluttet på at løse det på sin Geralt-facon,
fordi han ikke havde råd til at få deres tunger på gled, men…
Det har du. Antager jeg.
Jeg sætter pris på oplysningen, men jeg vil hellere have en sang.
Jeg er virkelig ikke i humør til at synge.
-Åh, kom nu. -Nej.
Dine gæster ser ud, som om de morer sig uden mig, og…
Vælg din favorit. Kom nu.
De ville elske en sang om din hvidhårede witcher.
Okay.
Det er sikkert en fælde.
Helt afgjort en fælde.
Vi må vel tale om det.
Jeg ved, du er vred.
Jeg er ikke vred. Jeg er skuffet.
Jeg sagde, vi skulle undgå opmærksomhed.
Det ved jeg.
Det er min fejl. Jeg burde have lært dig, at diskretion kan være vigtigere end mod.
-Du lyder som Geralt. -Han tager ikke altid fejl.
Hvis jeg en dag bliver dronning, må jeg bruge det, jeg har.
Og jeg har en sans for retfærdighed, en dolk og hurtige reflekser.
Det lærte du og Geralt mig.
Så har vi ikke lært dig nok. Du skulle have lært om konsekvenser.
Det er bare en undskyldning for ikke at handle.
Selv hvis nogen bliver slået ihjel.
Du så ikke barnets øjne. Jeg var nødt til…
Nej, du valgte at blande dig.
Budbringeren i Ellander? Hans skæbne er uvis.
Men jeg ved, hvad der vil ske her.
Houvenaghel sender sin fætter Leo Bonhart for at få erstatning i penge eller blod.
De overlevende byboere vil blive tvangsindkaldt til den kommende krig,
hvor de vil dø på slagmarken.
Hvis de ikke dør af sygdom eller sult først.
Du frelste én, men konsekvenserne har fordømt hundrede andre.
Hvad nytter det at se fremtiden, hvis jeg ikke kan ændre den?
Hvordan kunne du forstå det? Du gør bare, hvad du vil.
Du knipser med fingrene, og bjerge bevæger sig.
Mænd bøjer sig for din vilje.
Hvordan ved du, hvordan det er at kæmpe for at styre sit eget liv?
Hvor skal du hen? På indkøb igen?
Nej, min grimme ælling. Vi tager en omvej.
-Hvorfor kalder du mig det? -Fordi jeg lovede at være ærlig fra nu af.
Kom med. Lad mig vise dig, hvem jeg virkelig er.
Hvor fanden er mit sværd?
Du er ikke engang elver.
Men du skal dø som en.
Du skal bøde for dette, dit Nilfgård-udskud.
Op med dig.
Op med dig, gamle ven.
Tak for hjælpen.
Du har hjulpet mig mange gange. Det er min pligt at betale det tilbage.
Hvad fanden laver du her?
Francesca fabler om sin profetier, Hen Ichaer,
mens Scoia'tael dør for at skaffe forsyninger.
Bare så vi ikke dør af sult og kulde.
Jeg troede, alle I spidsører var overtroiske.
Tror du ikke på Oldblods-legenden?
Mit folk opbyggede civilisationer,
dengang I rund-ører stadig troede, at torden var guderne, der fjærtede.
Jeg tror på fakta.
Faktum er, at Francescas Hen Ichaer er en pige fra Cintra.
-Cintra? -Jeg så hende med egne øjne.
Prinsessen er åbenbart elvernes frelser.
Jeg kan ikke længere, Cahir.
Jeg kan ikke lade mine mænd dø for en sag, jeg ikke tror på.
Nå, det er derfor, du kom tilbage.
Du har overvejet mit tilbud om at anføre elverne.
Ja.
Men der er en ting, jeg stadig ikke forstår.
Dig. Du var Emhyrs øverste general.
Nu lader han dig plyndre karavaner helt herude,
mens du får en hellig røvfuld hver eneste dag.
Jeg forstår det ikke. Hvis han er så vis,
hvorfor fanden spilder han så et talent som dit?
Jeg forrådte ham.
Løj for ham.
Han betroede mig en hellig mission, og jeg svigtede ham.
Så nu vil du bøde for det, indtil Nordens soldater slår dig ihjel?
Kun en særlig mand kan inspirere en sådan loyalitet.
Min ven, dine mænd respekterer dig lige så højt,
selvom du er en gammel, grim og arrogant nar.
Gammel…
Hvis jeg accepterer og forråder Francesca, hvad siger det så om min loyalitet?
Gallatin…
Du er en af de bedste soldater, der har kæmpet ved min side.
Den Hvide Flamme vil se det.
Du vil hjælpe ham med at tage Norden, ikke Francesca.
Han har vundet min loyalitet.
Har hun vundet din?
Vil du høre en god joke?
Jeg blev født med mere magt, end de fleste kan begribe.
Jeg lærte at tvinge Kaos til at følge min vilje.
Udvalgt til at leve for evigt med ungdom og skønhed
i hoffets øverste lag.
Og nu skal jeg dø her,
i en vinkælder, sammen med alle jer.
-Ved du, hvad der er galt med magikere? -Hvad er det?
I er alt for alvorlige.
-Ja. -Det er sandt.
At hjælpe Broderskabet med at bevare deres magt
ved at understøtte rådne kongeriger er alvorligt arbejde.
Det vil ændre sig, når Nilfgård tager over.
-Hvorfor? -Emhyr har ikke brug for magikerne.
Som du ser.
Hvis jeg en dag kommer ud herfra,
vil jeg være meget smartere.
Jeg så en mand forsøge at flygte.
De sendte hundene efter ham.
De rev ham i småstykker.
Kejseren tilgiver dig først, når du er død, min søde.
Hej.
Vi har en til.
Hvad er der?
Put ham i sækken. De andre hjælper mig med at smide ham ud.
Kom nu.
Syng en til.
Læg dine ord på is
Dit blik
Antænder en ild
De siger: "Bliv ved med at lege med"
Men det ønsker jeg ikke
Hvorfor spilde vores ord?
Når læber er skabt Til fantastiske ting?
Det er ej et ønske Det er et behov
Det tager sig ikke af
Hvilke sange, andre vil høre
De bedste sange er skabt
Af uudtalte kærlighedsord
Jeg har fået nok af dem
Jeg har fundet nok i dig
Med dig er jeg
Nok
Jeg er
Nok
I må gerne klappe nu, hvis I vil.
Mange tak. Tak skal I have.
Tak. Og dig.
Mange tak.
Det var…
Jeg har aldrig…
-Tilgiv mig, jeg er målløs. Det er mjøden. -Måske, men du er ikke fuld.
Det er øjnene. De er ikke uklare.
At spille i snuskede kroer giver en strålende lektion
i at lade, som om man er fuld, når man skal være opmærksom.
Og i en slangerede som denne…
Ville du undersøge Rience eller ej?
Jeg har altid spekuleret på, hvad der gør dine sange så uimodståelige.
Nu forstår jeg det.
Gør du? Og hvad er så det?
Du ser folk, som de virkelig er.
Ikke som de foregiver at være.
Det er en del af det.
Og resten?
Det ved jeg ikke endnu.
Men jeg vil finde ud af det.
Og i mellemtiden vil jeg undersøge denne Rience og hans håndlangere.
Tak.
Ved witcheren, hvor heldig han er at have dig?
Der kommer nogen.
Jeg kan høre fodtrin.
-Kom og hjælp os. -Han kommer altid tilbage.
-Han er lige gået. -Hjælp mig.
Hjælp mig. Jeg beder dig.
Han kommer snart tilbage.
-Jeg kan ikke føle noget. -Kom tilbage.
-Lad ham ikke gøre os ondt. -Hjælp os!
Jeg kan ikke komme ud.
Hjælp mig.
Jeg gør dig ikke fortræd. Er du okay?
Er der flere som dig her?
Rigtigt mange.
Flere og flere.
Han kommer efter os. Om natten.
-Få ham til at holde op. -Manden, du taler om…
Var hans navn Rience?
Elver-afskum.
Altid en kilde.
Nej!
Hvorfor gør du os fortræd?
Stop ham! Lad ham ikke dræbe os!
Det er for sent. Løb!
Al den vin gør dem kun tungere.
Hvil i fred, dit røvhul.
I guder!
Alle troede, at bageren var uskyldig,
men slangemennesket havde sigtet efter ham hele tiden.
Nu vi taler om natlige udskejelser,
har jeg fortalt om dengang, jeg fandt en elver ved Virfurils kammer?
Min skat, Virfuril er en tåbelig nar.
-Hvad skulle jeg gøre uden dig, skat? -Åbenbart ikke meget, skat.
-Eva, mere kød. -Ja, frue.
Han sagde, han skulle til en afhøring.
Tortur kunne forklare de lyde, jeg hørte.
Jeg har lige haft besøg af witcherens ven.
Han tror, at Codringher og Fenn måske har oplysninger om Rience.
Og?
Og jeg tænker på, om vores metoder til at finde pigen
var bedre med en gulerod end med en stok.
Hvor interessant.
Måske burde jeg også besøge dem.
Forestil jer elveren, i sneen uden bælte og med et vidunderligt udtryk af skyld.
Jeg er en retfærdig konge, så jeg sagde:
"Du får et forspring, men du fortjener i pil i røven."
Jeg råber "løb," og han spæner af sted som et såret dådyr,
og så skød jeg elveren. Stå stille.
Ja!
Aplegatt! Dit heldige svin! Hvad nyt har du med?
Har jeg fortalt jer om dengang, jeg først mødte Aplegatt?
Du nyder ikke min brors fortællinger om sine bedrifter.
Jeg har hørt den historie før.
Gentagelsen gør den ikke bedre.
Min bror er ikke kendt for sin skarpsind.
Philippa mener, du har mere skarpsind, end man skulle tro.
Eller måske ikke.
Som Redanias spionmester må du vide, at alle her i salen skjuler noget.
Selv dem som min bror, der virker tåbelige.
Vizimir kan intet skjule for mig.
Så du kender til hans møde i går aftes?
Med Nilfgård.
Hørte du noget?
-Nej. -Virkelig?
Intet.
Hvorfor spørger jeg? Du er ved at blive døv.
Jeg har…
-Jeg hører, I havde gæster. -Vi har mange…
Du ved, hvem jeg mener. Jeg kan lugte witcheren.
Hvad fortalte I ham?
Bare rolig. Vi sagde intet om din arbejdsgiver.
Eller hvad han har planlagt for Cirilla af Cintra.
Hvad ved I om hans planer?
-Nej, ikke katten! -Fortæl mig alt.
Vil du lade Yennefer komme hjem?
Lade hende? Hun er allerede på vej.
Selvfølgelig er hun det.
Med en dagsorden, uden tvivl.
Hun er så omskiftelig som tågen her på øen.
Triss har ret.
Og Stregobor, guderne forbyde det.
Nordens konger må lytte til os og arbejde sammen.
Det sidste, de vil se, er den kvinde, der satte ild til deres henrettelsesfest.
Men du elsker hende.
Dit sind kæmper for at indhente den beslutning, dit hjerte har truffet.
Vi leder begge Rådet.
Hvad føler du?
Guderne skal vide, du ikke kunne lide hende.
Kun fordi vi har for meget til fælles.
Iltert temperament.
Ulydighed.
Et overvældende behov for at få det sidste ord.
Og vi har en anden ting til fælles.
Vores kærlighed
til dig.
Hvis Yennefer kan give slip på fortiden, så kan jeg det også.
-Hvad er det? -Gammel overtro.
Stenene siges at virke beskyttende.
Du kunne bare sige, at du tænkte på mig.
Jeg vil møde Yennefer ved Gors Velen og sikre, at hun ikke har problemer med.
Vi har taget en omvej til en mark.
Der stod engang et hus her.
Mit hus.
Jeg voksede op her.
Kom ud derfra, tøs!
Jeg kan godt!
Hvad koster en gris? Hvad koster dyret her?
-Hun er vores datter. -Hun er ikke min datter.
Du kan ikke tage mig!
Jeg vil ikke.
Vov ikke at fjerne blikket fra mig.
Du har intet valg.
Hele mit liv har jeg haft så meget magt.
Men jeg har aldrig været perfekt.
Jeg kæmpede konstant imod Tissaia.
Jeg ville gøre tingene på min måde.
Det brev…
Jeg ved ikke, om jeg er velkommen i Aretuza.
Ligesom dig valgte jeg engang at blande mig.
Jeg satte en fange fri.
Og dermed satte jeg hele Norden op imod Broderskabet.
Og Broderskabet imod hinanden.
De lig, der hang ved kroen.
Alle de henrettelser.
Hele Kontinentet lider under konsekvenserne.
Og dig.
På grund af mig.
Det er ikke nok til at besidde Kaos.
Du og jeg, vi må lære at kontrollere det.
Det er selve magtens essens.
Kun sådan kan vi flytte bjerge.
Sammen.
Kom.
Ciri.
Hej?
Du er ude nu. Du er i sikkerhed.
Er du okay?
Jeg vidste, du ville komme.
Og hvordan vidste du det?
Fordi det gør du altid.
Vi er forbundet af skæbnen.
Hvem er du?
Vær nu ikke fjollet, Geralt. Du ved, hvem jeg er.
Jeg er Ciri.
Tekster af: Andreas Kjeldsen