-Kan jag hjälpa er? -Vi söker en flicka och en häxkarl.
Hon är askblond med högboren uppsyn.
Han är en burdus, urblekt best.
Mäster Rience belönar er rundhänt för upplysningar om deras vistelseort.
Vi betalar om ni sett dem.
Backa, professorn.
Jag besvärar er, nådige herrn…
Käre vän,
om vår tid på Kaer Morhen visade oss något,
var det att världen förändras under våra fötter.
Dagar flyter förbi, men hoten fortsätter. Med rasande raskhet.
Ibland undrar jag om vi någonsin kommer att sluta fly.
-För er diskretion. -Tack.
Ett annat spöke hemsöker oss också.
Det jag gjorde mot dig.
Jag kan inte ändra det förflutna,
men jag ska göra allt i min makt för att utveckla Ciris magiska kraft.
Och för att skydda henne.
När jag bevisar det, kan tilliten kanske hitta tillbaka till oss.
Till dess, hälsa Ciri lycka till.
Vi har alla en lång väg framför oss.
Din vän, Yennefer.
Det första Tissaia lärde mig.
Prova.
Käre vän, din tystnad till trots
vet jag att du undrar hur Ciris utbildning framskrider.
Hon har stor potential, men föga talang.
Det kommer att förändras med tiden.
En dag kommer hon att frammana något godare
än bläckfisken du sannolikt bär hem just nu.
Din vän, Yennefer.
Koncentrera dig på andningen.
Härifrån. Förstår du?
Inte nu igen.
Ciri, Yennefer, vi ger oss av!
Fort!
Stanna!
Fort, gör det!
Vi har missat dem igen. Var fan är de?
Bränn alltihop!
För er diskretion.
Det var fantastiskt.
Käre vän, du och Ciri tycks uppskatta vårt fjärde hem på fyra månader.
Ni finner tid att glatt forma ert band.
Jag vill påminna om att du bad, nej, bönade om att jag skulle lära henne magi.
Hushåll med hennes energi så att jag kan göra det väl.
I övrigt mindre kött, mer vin.
Yennefer.
Framgång nås genom upprepning.
[talar alvspråk]
Du klarar det. Ge inte upp.
Håll ihop! Fort nu!
De är bara bybor, Geralt.
Kom nu.
Yarpen!
Vill du gömma dig får du färga moppen. Ingen söker efter Svarta vargen.
-Hej, gamle vän. -Sabba inte min skit!
Och jag förväntar betalning för min diskretion.
Käre vän, vi är så långt från allt att vi kanske aldrig ger oss av igen.
Vid närmare eftertanke,
vore det så illa?
Vi återupptar magiträningen innan isen smälter.
Men flickan förtjänar en paus.
Kanske vi två också.
-Din vän, Yennefer. -En gång till.
-En gång till. Beredd? En fot… -Ja.
Jag förnimmer dina tankar med magins hjälp.
Du har velat bjuda in mig på middag sen vi kom hit.
Har jag?
Nej. Men jag såg genom fönstret och ni har mer vin.
Jag vädjar om påfyllning.
Tack.
Perfekt.
-Tillredd av kock Ciri. -Gapa.
Geralts favoritmat är rättika.
Vänta.
Tack.
-Jag går till sängs nu. -Gör så.
-God natt. -God natt.
God natt.
[talar alvspråk]
Vattenmagi är knepigt.
Det sa du om jordmagi och luftmagi också.
Din kraft liknar ingen annan jag sett.
Det gör det svårt för oss båda.
Det räcker för i dag.
Med tanke på röran jag åstadkommer med all annan magi,
hur skulle eldmagi kunna vara värre?
Tänk på Rience.
Blicken i hans ögon. Det finns alltid en källa.
Med eldmagi är man själv källan.
Den tar något man aldrig får tillbaka.
Din magi?
Ja.
Men magi är inte allt.
Du säger att magi inte är allt, men du tänkte offra mitt liv för den.
Du förlorade mig nästan till Voleth Meir. Du förlorade nästan Geralt.
Jag vet.
Om du visste, varför gjorde du det?
För att jag hade gett upp.
Det misstaget gör jag aldrig om.
Jag ville ha mer, men Ekorrarna slog till mot Henselt.
Se här. Potatisar inte större än gnomnötter.
Överföll de din konvoj också?
De skulle bara våga försöka.
Alvernas groll är med kungen, inte oss.
De försöker blidka Norden för den stora pitten i Nilfgaard.
Nilfgaard lät alverna fly dit, och nu slåss de för dem.
Otroligt vad folk gör när de får en andra chans.
Vänta.
Knullar ni två igen?
Finkänsligt.
Vem skulle klandra er? Våren är nästan här.
Hela världen vaknar.
Vi ska ha Belleteyn-fest i dalen. Du borde komma.
Gärna.
-Det är inte säkert. -Dålig idé.
Ingen har frågat efter mig på månader. Och där har man utklädnad.
Och…jag föddes på Belleteyn.
Då kunde du ha blivit majdrottning.
Om inte min nieces skägg växt sig så präktigt i år.
Säg ja nån gång, då!
Det är fan tid för lite islossning här!
Jag ska vara försiktig.
Nu ser vi vad du tycker om mitt nya husdjur.
Vad är det där?
Jag borde ha varnat dig, alvracka.
En jackapace som fått lära sig att vittra din sort på en halvmils avstånd.
Då har jag hamnat rätt.
Träd fram.
Annars öppnar jag så du kan bli dess middag.
Jag måste hitta en flicka med alvblod.
Min jacky behöver bara hennes doft.
En hårlock, ett klädesplagg.
Jag har nåt bättre.
Stoppa undan fanskapet!
Hur mycket?
Gage, ta med dina bästa krigare västerut mot Maribor.
Filavandrel, du tar dina söderut, mot Caed Dhu.
Hon är där ute.
Har vi några observationer eller jagar vi rykten igen?
Vi vet inte…om Cirilla har alvblod.
Allt det här bygger på vad som sagts
av nån magiker som kom och försvann lika fort.
Du har fått din order.
Jag vill döda allihop för det de gjorde mot ditt barn.
Vårt hopp.
Men, syster, det räcker inte.
Jag har aldrig vacklat i mitt mål.
Jag ska hitta Dol Blathanna.
Men hur? Var? Alver har ingen fristad här längre.
Allt klarnar när vi har Cirilla. Hon är vårt nya hopp.
Tvivlar du på mig?
-Vakna! Fort! -Flytta kärrorna!
-De andra börjar göra det. -Gallatin och alla i Scoia'tael.
De är tillbaka. Det ser inte bra ut.
Hämta helaren.
-Jag behöver hjälp! -Hjälp!
Han behöver dig inte som sköterska. Han behöver dig som soldat.
Helvete.
Behövde.
Säg till om ni tänker börja snåla med vapnen,
och låta obeväpnade Ekorrar slåss för friheten.
-Ni har fått alla krigare jag kan undvara. -Vi vet båda att det är skitsnack.
Dina bästa krigare är nånstans på hemliga uppdrag,
när vi andra är där ute, följer order och överfaller konvojer.
Sliter för att återta vårt land.
Springer ännu en uppblåst människas ärenden.
Tror du jag bryr mig om Vita Flamman-smörjan?
Jag bryr mig om mat i magen och nånstans att kalla hemma.
Jag har planer. Där ingår inte att dö i skogen för din själviskhet.
-Planer med Nilfgaard? -Vad är det du inte fattar?
Om Nilfgaard tar Norden blir alver överallt fria.
Hela Kontinenten är vår Dol Blathanna.
Vi har försökt dela Kontinenten i århundraden.
Om det ska bli fler folkmord, är det människornas tur nu.
Du piper om gamla tider, om profetior.
Jag vet inte vad du söker där ute, men vill du hålla alverna vid liv,
så står vi här.
Du lovade mig en prinsessa.
Nu känner alla kungar till henne tack vare Tissaia de Vries.
Genant, Dijkstra. Du svor att Cirilla skulle bli min.
Kanske en aning tystare, Ers höghet.
Vi vill inte att er älskade får nys om det.
Förr betydde det nåt att vara kung.
Vad har du åstadkommit på sex månader?
Ursäkter, utgifter, men inte prinsessan du ville att jag skulle gifta mig med.
Sir, vi har låtit Ekorrarna ta vår uppmärksamhet.
Ännu fler ursäkter. Och få mig inte att börja med de jävlarna.
De anklagar oss för mordet på alvungen.
Det var väl inte vi?
Du har Nordens största armé och spionnätverk.
-Vi är det mest fruktade riket i norr. -Och vad ger det mig?
En spionmäster som inte kan hitta en enda flicka. Nej. Här krävs förändring.
Jag har satt min bästa person på det. Nån jag kan lita på.
Radovid!
Va?
Kungens yngre bror?
Nu måste vi agera förkläde åt ännu en kunglig odugling.
Nej, det är bara en front.
Vizimir måste bara påminna alla om vem som bär kronan.
Han bär den tack vare oss.
Gudarna ska veta att vi gjort det här för länge.
Det är inte möjligt.
Vår allians, sin ålder till trots,
håller oss unga.
Nu…
Vad gäller prins Odugling,
bumling, pergament, dolk.
Glöm det.
Jag förförde baronessan från Lyrien förra månaden,
och allt hon hade att dölja var syfilis.
Slår det veckan jag hängde över en skitfylld temerisk vallgrav
medan man dryftade virkespriser?
Du har rätt.
Jag kan kanske beordra nån att passa prinsen när han söker flickan.
Vi litar inte på några andra.
Om jag gör det här…
…ger jag ensam alla order efter min återkomst.
Jag har aldrig varit på en Belleteyn-fest utanför Cintra förr.
Ett år försökte sir Lazlo hoppa över bålet i full rustning.
Vad säger du?
Att du måste dölja håret och bära mask.
Dör du om du säger "du är förtjusande"?
Ciri.
Det här var en dålig idé.
Du är förtjusande.
-Håll dig i närheten. -Ska vi hitta öltältet?
Tankeläsare.
Som jag saknat det här.
-Jag tänker dansa. -Var försiktig.
Se, vad en enda fin kväll gör med henne.
Nu ska vi inte låtsas att ditt motiv är enbart osjälviskt.
Grattis på födelsedagen, du också.
-Du kom ihåg. -Jag glömmer inte mycket.
Då minns du våra fina kvällar.
Efter djinnen.
Biblioteket i Kovir.
Vi var inte direkt tysta.
Bondgården.
I Murivel.
Den nattliga vagnsfärden från Ellander till Moën.
Och hemresan.
Glöm inte hemresan.
Hur kunde jag det? Det vore som att glömma vår natt i Caingorn.
Den där drakjakten.
Det var fantastiska nätter.
-Men morgnarna… -Var ensamma.
-Du försvann ofta före gryningen. -När inte du gjorde det.
Jag vet mina skäl, men dina?
Fruktade du vad det kunde leda till?
Jag var osäker på om det var vad jag ville.
Att det inte bara var djinnens magiska knep.
Och nu?
Vi går till labyrinten!
Kom!
Ciri.
Ciri!
Yennefer!
Geralt!
Yennefer!
Geralt!
-Vi hittar ett nytt hem. -Jag tyckte om det här.
Det gjorde alla.
-Hur hittade den oss? -En jackapace jagar på vittring.
-Den kände till Ciris. -Hennes doft? Hur?
Enligt Vesemir stal Rience Ciris blod i Kaer Morhen.
-Han måste ha använt blodet. -Så han hittar oss vart vi än tar vägen?
-Ja, om inte vi hittar honom först. -Vi lockar ut honom.
Vi ger honom det han vill ha.
Mig.
Jag är ledsen. Jag hade inte bjudit hit er om jag trodde att det var osäkert.
Vi vet.
Men nu kan du gottgöra oss.
-En av dina karavaner reser väl i morgon? -Ja, till Hagge.
-Jag vill resa med. -Ensam?
Inte riktigt. Vi följer med.
Men det får ingen veta.
Annars fungerar inte planen.
Räkna med mig. Säg vad jag behöver göra.
Bara en monstertämjare är vårdslös nog att bura in en jackapace.
Han heter Veldhoek.
En otrevlig typ med en otrevlig vana.
Rience lejde honom för att hitta mig. Nu måste de höra om din konvoj.
Du måste klaga över den bortskämda ungen som förstörde allas Belleteyn.
Och nu måste jag släpa den grönögda ungens bleka arsle
ända till Aedim med min karavan.
De får betala dubbelt om jag måste uthärda hennes pladder.
Kom, alvracka.
De förstår vem du pratar om.
Och vad den uppgiften är värd.
Njut av belöningen.
Vänta nu lite, sötnos.
Skulle magikern tro att ni låter Ciri resa utan eskort?
Hon färdas med nån vi litar på.
Någon till synes ofarlig.
Ge dig! Nej!
Det hände en gång! Förvisso med många olika personer.
Det betydde inget!
De här är inte ens mina!
Tror du att du var den enda som roade sig vid sidan om,
ditt lögnaktiga djävulsyngel!
Alltså…
Ja, på sätt och vis.
Det är så här vi gör, min rara. Vi är kreativa själar.
Fritänkare.
-Allt är tillåtet. -Är det?
Gud!
När ska magiska, sexiga kvinnor sluta överrumpla mig?
Fast de brukar komma uppifrån.
-Hon har väl inget armborst? -Nej.
Kanske. Ja, nä, jag utesluter inget.
Inga armborst!
Ta honom för fan!
Och hans koppärriga kuk.
Vem ljuger nu, Vespula?!
Vårt tålamod är slut, Sandflöjten.
-Jag gör allt jag kan. Jag… -Du gör inte ett dugg.
Förutom jävlas med folk.
Vi har investerat mycket i din operation utan att få nåt i utbyte.
Dijkstra och jag är redo att släppa dig.
Men kung Vizimir är mer förlåtande.
Han är villig att välkomna flickan med öppna armar. Ska vi?
Ja, och öppna pantalonger.
Ja… Nej, älskling.
Nej! Se på mig. Se mig i ögonen.
Inga oskyldiga behöver komma till skada.
Nej, låt bli!
Nej!
Lämnade jag inte dig med ett stop öl en bra bit härifrån?
Jo. Jag blev uttråkad.
Och det var tursamt. Jag har länge velat träffa dig.
-"De sjus sång" är min favorit. -Ja.
En smula ironiskt, men tack.
Ser du? Folk gillar mig.
Jag har fans. Förlåt, jag missade namnet.
-Radovid. -Ja.
Komma prins.
Komma… Oj.
Ni är…prins av Redania.
Fan, jag vet inte riktigt vad… Ska jag buga, niga eller…?
Jag har hållit er hand länge. Förlåt.
Hör på, jag önskar att jag kunde hjälpa, men…
-Men inget, Sand… -Om jag får föreslå nåt.
Den här stackars flickan Cirilla har fiender överallt och,
ärligt talat, Redania är inte så hemskt.
Kallt på vintern och fuktigt på sommaren, men maten är enastående.
Och min bror är inte så farlig.
För att vara monark.
Redania är inte perfekt, men det är hennes minst dåliga val.
Du kan bli vår hovtrubadur.
Nej, ett stillsamt hovliv är inget för mig.
Om ditt hovliv varit stillsamt har du gjort fel.
Antingen överlämnar du flickan,
eller så upphäver vi egenhändigt
varenda god gärning du har gjort för alverna.
Vi dödar dem alla.
Ja, jag förstod andemeningen.
Jag har ärenden här innan vi återvänder till Tretogor.
Du…har fem dar på dig.
Du! Din lutspelande dase!
Det här jävelskapet igen. Herr Zigrin.
-Julian Alfred Pankratz. -Ja, jag vet. Jag vet det för helvete.
Jag vet. Det hör till reglerna. Det måste göras.
Vad kan jag göra för dig?
Jag har öron och god smak, så inget.
Men dina vänner behöver hjälp.
Så klart att de gör.
Lockbete!
Jag har ridit i dagar, kämpat mot hungern och mot elementen,
bara för att upptäcka att jag utnyttjas som…
Jag, Riddarsporre. Jag är lockbetet. Rience jagar mig.
Det betyder att han vill ha dig levande, och mig inte alls levande.
-Förstår du min ångest? -Vi låter inget hända dig.
Jag har räddat ditt skinn en gång. Jag kan göra om det.
Du räddade inte mig.
Hon räddade inte mig. Hon…
Det gjorde hon inte!
Men seriöst, ni räddar mig väl?
Vi når inte Hagge före skymningen.
Vi får slå läger här.
Vad är det för ställe?
Det är Shaerrawedd.
Gå försiktigt. Marken rymmer många berättelser.
Jag har aldrig sett så många vildrosor på samma plats förr.
De är vackra.
Det är dessvärre inte deras historia.
Aelirenn.
En modig och inspirerande alvkrigare som trodde sig kunna besegra människorna.
Hon hade fel.
Det var en komprimerad version av berättelsen.
Hur lyder din?
Efter Föreningen anlände människorna.
Alverna trodde att de bara var en plåga,
som en gräshoppssvärm eller torka.
Att de skulle dö ut på ett ögonblick.
Men människorna blev allt fler.
Och de dödade.
Aelirenn insåg att hotet inte skulle försvinna.
Hon samlade alla unga alver för att slåss. Vid Shaerrawedd.
Hon slogs väl för det hon trodde på.
Hon skyddade sitt folk.
Ja, hon slogs för det hon trodde på.
Hon ledde de unga och glödande alverna ut i krig.
De vördade den här platsen.
Det var här de stred.
De stred för henne.
De dog med hennes namn på läpparna och med heder och integritet i behåll.
Och därmed dömde de sin art till utplåning.
Hon ledde allihop i döden.
Neutralitet.
Det får man ingen staty för.
Men det hjälper en att hålla sig vid liv.
-Och slåss! -Svaga människor!
-Nu får de allt! Ja!
När lär sig människorna att färdas med fler vakter?
-Hur många dödade du? -Ät.
-Här är de. -Här.
Vi måste göda er. Ni behövs där ute.
Här.
Ät.
-Maten är till dem som stred. -Vi slåss precis som ni.
Ät då ert byte.
Alla alver delar rättvist.
Annars är vi inte bättre än människorna.
Alla alver måste även ta samma risker.
Du hade rätt.
Våra Scoia'tael-kommandon borde gå samman.
Kring syftet, men även i handling.
Morgonen måste ha varit händelserik.
Vad där ute fick dig att tänka om?
Inget, jag har bara haft tid att överväga din ståndpunkt.
Vi har olika tankar om vad Dol Blathanna är.
Men vi vill båda ha ett hem. Och vi hittar det fortare ihop.
Du borde lämna tältet oftare.
I morgon gör vi vårt nästa drag.
Jag står vid din sida. Hur länge det än tar.
-Ciri! -Ciri.
Tror ni att jag är så kass som vakt?
Jag drömde igen.
En mardröm?
Nej, den var inte skrämmande.
Jag kunde bara inte sova för tankarna på Aelirenn.
Och min mormor.
De levde i olika sekel, men brann för precis samma kall.
Utplåna andra arter från Kontinenten.
När jag till sist somnade…
…slog det mig.
Om jag kan erbjuda något annat…
En väg framåt som inte splittrar utan förenar.
Jag är både alv och människa.
Jag förstår båda för jag är båda, och det är min styrka.
Jag förstår vad du säger.
Historien…har en tendens att upprepa sig.
Även för idealisterna.
Du säger att Aelirenns idealism orsakade massakern på alverna,
men kanske, om de äldre hade stöttat henne och inte övergett henne,
kunde de ha vunnit.
Yen, du hörde en sak när du var alvernas fånge.
Du berättade om ett talesätt.
[talar alvspråk]
Historien måste inte upprepa sig.
Francesca, alvdrottningen, trodde att hon kunde erbjuda sitt folk nåt mer.
Jag tror samma sak.
Geralt, du lärde mig att slåss. Precis som Calanthe gjorde.
Och Yen, du lär mig tämja mina krafter. Som Näbbmus.
Tänk om det är skälet till att ödet sammanfört oss?
Nenneke sa att jag makten att förändra den här cykeln av hat.
Och det vill jag.
Vara jämvikten mellan kungar och magiker.
Samla Kontinenten istället för att alltid ställa olika delar mot varann.
För jag är dödstrött på förstörelse och sorg.
Jag tvivlar inte på dig.
Däremot tvivlar jag på världen.
Den…
Kom. Nu.
Vi är i närheten.
Är du beredd?
-Hur länge väntar vi? -Tills hon har lockat fram dem.
Hon klarar det.
Cirilla av Cintra.
Äntligen ensam.
Eller inte helt. Jag tog med fler vänner den här gången.
Senast överlistade jag dig, den här gången möter du min magi.
Jag har bra odds.
Våra är bättre!
Det här är för lätt.
Geralt!
Helvete!
Fort!
-Kan du hålla den öppen? -Det är nån ny kaotisk galenskap.
Men jag ska. Vi måste bara invänta Geralt.
Bågskyttar! Ducka!
-Var är karavanen? -Hon är allt som betyder nåt.
-Ni har era order. Sätt fart. -Va?
Fan!
Håll den öppen.
Nu så!
Du ser inte speciell ut.
Fort!
Kom här, jag har dig.
Du kallar dig alv.
Hon är Hen Ichaer.
-Och hon ska vara med… -Mig!
Vi måste få bort henne härifrån.
Kom, Geralt.
Din magiker räcker inte till.
Alverna var ute efter Ciri.
Hitåt!
-Kom! Hon kan vara här inne! -Ni två, med mig!
Nu jävlar ska ni dö, Ekorrar!
Gå. Retirera.
-Retirera! -Retirera!
Retirera! Följ mig. Fort!
Kom, du klarar det här. Upp.
Jag har henne!
Nej!
Vi måste fly.
-Retirera! -Försiktigt.
Om jag dör, lova att Valdo Marx inte får spela på min begravning.
Du klarar dig.
Din luta å andra sidan, har sett bättre dagar.
Du hjälpte mina män.
Jag är tacksam.
Riddarsporre.
Du är det modigaste lockbetet som nånsin levt.
Du står i skuld till mig.
Lova att vi aldrig gör om det där.
Tack.
Du sa att du aldrig upplevt nåt som den portalen.
Vad menade du?
Den var mörk.
Den intog mig.
Jag känner resterna av den än.
Rience är inte den enda magikern vi slåss mot.
Nån mycket mäktig styr honom.
Ciris träning måste gå framåt.
Jag ska jobba hårdare.
Det är inte vad du klarar.
Det handlar om vad jag kan. Jag behöver hjälp.
-Får jag prata med Tissaia… -Nej.
Du vet inte hur det är att bära på kraft utan tillgång till den.
-Aretuza kan inte vara det enda svaret. -Det är det bästa för henne.
Är det?
Följ med oss, då.
Stanna och skydda henne.
Allt jag vill…
…är att vi håller ihop.
Jag kan få det att fungera.
Om du kan lita på mig.
Jag måste hitta Rience och döda honom.
Jag kan inte följa med.
Och vi kan inte följa med dig.
Då måste vi dela på oss.
I vår jord unge Baldrin sover
Sådd för evigt av mänskans begär
Djärv' Hogal svär på böjt knä
Låt mansblod dränka vår säv
I ny jord Hogal drömmer än
Om den hämnden…
Hon har förlorat sin bror.
Och jag har förlorat dussinet fler.
Vi skulle överfalla karavanen ihop.
Hon ljög för oss.
Så stora förluster för en flickas skull.
Du kände igen flickan.
Prinsessan Cirilla av Cintra.
Jag varnade dem.
-Hon för bara död med sig. -Hon är inte problemet.
Det är den där.
Jag har fått nog.
Förlorat mer än nog.
Vad ska du göra?
Hämta hjälp från en gammal vän.
Geralt.
Vart du än ska, kom tillbaka.
Så fort du kan.
Riddarsporre väntar på mig i Ban Gleán.
Men vi ses snart igen.
Jag tar hand om henne.
Vad du än tycker om mig, har du mitt ord på det.
Jag vet att du gör det.
-Jag… -Säg bara att vi inte skiljs för gott.
Att fler fina kvällar väntar.
Att du ska…
…oavsett din skepnad…
…tänka på mig.
Det har du mitt ord på.
De senaste dagarna har varit händelserika, och
jag har övervägt ert generösa erbjudande.
-Vad är din ursäkt nu? -Jag gör det.
Ciri är i fara.
Personerna runt henne också.
Personer jag älskar.
Det bästa vore om hon landade på en säker plats.
Och ni säljer in Redania väl.
Och…
…att slå sig till ro.
Underbart.
-Vi eskorterar henne dit i kväll. -Nej.
Inte än.
Det finns en magiker med en viss förkärlek för eld.
Rience.
-Jag känner till hans verk. -Undanröj honom.
Undanröj honom och…
…ni vinner Ciris förtroende.
Och Geralts.
Och mitt.
Du spelar det här spelet väl.
Om du säger det, Pip.
Pip!
Käre vän…
Jag saknar dig redan.
Eller borde jag säga att vi saknar dig?
Din vän, Yennefer.
P.S. Om Ciri inte tycker om Aretuza,
har jag ett nytt hem i sikte.
Ett dockhus på en bläckfiskfarm.
Kära vän…
På Belleteyn frågade du
om jag gav mig av efter nätterna för att jag var rädd.
Det var jag kanske.
Det var kanske det som förde mig till det här ögonblicket.
Nu, för första gången,
förstår jag vad riktig rädsla är.
Att aldrig återse dig och Ciri.
Mycket är osäkert på den här Kontinenten.
Farorna vi har mött förebådar en ännu hotfullare framtid.
Men Yen, du ska veta att jag kommer att lita på dig igen.
Du, Ciri och jag, vi hör ihop.
Din vän,
Geralt.
Undertexter: Jessika Johansson