Kan jeg hjælpe?
Vi søger en pige og en witcher.
Hun har askeblond hår og ædel fremtræden.
Han er en ukultiveret, hvidhåret tølper.
Mester Rience vil belønne dig rigt for viden om deres opholdssted.
Vi betaler, hvis du har set dem.
Bliv der, professor.
Jeg bønfalder Dem, velvillige herre…
Kære ven, hvis vores tid i Kaer Morhen har bevist noget,
er det, at verden forandrer sig under vores fødder.
Dagene går, men truslerne kommer stadig stærkere imod os.
Jeg spekulerer på, om vores flugt nogensinde vil ende.
-For din diskretion. -Tak.
Der er et andet genfærd, der hjemsøger os.
Det, jeg gjorde mod dig.
Jeg kan ikke ændre fortiden,
men jeg vil gøre alt for at oplære Ciri i hendes magiske evner.
Og for at beskytte hende.
Hvis jeg kan bevise det, kan vi måske genfinde tilliden imellem os.
I mellemtiden må du ønske Ciri lykke til.
Vejen forude bliver lang for os alle.
Din ven, Yennefer.
Dette var det første, Tissaia lærte mig.
Prøv det.
Kære ven, selv i din tavshed
ved jeg, at du tænker på, hvordan Ciris oplæring går.
Hun har stort potentiale, men kun lidt talent.
Det vil ændre sig med tiden.
En dag vil hun fremmane mere velsmagende ting
end den blæksprutte, du kommer med lige nu.
Din ven, Yennefer.
Du skal fokusere på åndedrættet.
Herfra. Okay?
Ikke nu igen.
Ciri, Yennefer, vi rejser!
Hurtigt!
Stop!
Hurtigt, derovre.
De er undsluppet igen! Hvor fanden er de?
Brænd alt ned!
For din diskretion.
Det var genialt.
Kære ven, du og Ciri nyder tydeligvis vores fjerde hus på fire måneder.
Det er dejligt, at I finder tid til at knytte tætte bånd.
Men husk på, at du bønfaldt mig om at lære hende magi.
Spar på hendes energi, så jeg kan gøre det ordentligt.
Og mindre kød, mere vin.
Yennefer.
Succes kræver repetition.
[Taler oldsprog]
Du kan godt. Giv ikke op.
Bliv sammen! Skynd jer!
De er bare landsbyboere.
Kom så.
Yarpen!
Du burde farve dine lokker. Ingen leder efter Sorte Ulv.
-Hej, gamle ven. -Slå ikke noget i stykker!
Og jeg vil betales for min diskretion!
Kære ven, vi er så langt udenfor kortet, at vi måske aldrig kommer herfra.
Nu jeg tænker over det, ville det måske ikke være så slemt?
Vi fortsætter oplæringen, før isen smelter.
Men lige nu fortjener pigen en pause.
Og det gør vi også.
-Din ven, Yennefer. -En gang til.
En gang til. Er du klar?
Jeg kan magisk føle dine tanker, Geralt.
Du har villet invitere mig til middag, siden vi ankom.
Har jeg?
Nej. Men jeg så gennem vinduet, at du har mere vin.
Og jeg er løbet tør.
Tak.
Perfekt.
-Lavet af vores kok, Ciri. -Åbn munden.
Geralts yndlingsmad er radiser.
Vent.
Tak.
-Jeg går i seng nu. -Okay.
-Godnat. -Godnat.
Godnat.
Vandmagi er svært.
Det sagde du også om jord- og luftmagi.
Du har stærkere kræfter end nogen, jeg har set.
Det gør det svært for os begge.
Det er nok for i dag.
I betragtning af, hvor meget rod jeg laver med anden magi,
hvordan kan ildmagi så blive værre?
Husk på Rience.
Det blik i hans øjne. Der er altid en kilde.
Ved ildmagi er kilden dig selv.
Den tager noget, du aldrig får tilbage.
Din magi?
Ja.
Men magi er ikke alt.
Du siger, magi ikke er alt,
men du var villig til at bytte mit liv for den.
Du tabte mig nær til Voleth Meir. Du tabte nær Geralt.
Jeg ved det.
Hvorfor gjorde du det så?
Fordi jeg havde givet op.
Den fejl begår jeg aldrig igen.
Bare jeg havde mere, men Egernene angreb Henselts konvoj.
Se bare. Kartofler så små som gnom-klunker.
Angreb de også din konvoj?
Jeg ville sgu gerne se dem prøve.
Elverne slås med kongerne, ikke med os.
De vil blødgøre Norden for ham pikken i Nilfgård.
Nilfgård gav elverne husly, og nu kæmper de på deres vegne.
Utroligt, hvad folk gør, når de får en chance til.
Vent lidt.
-Knepper I to igen? -Meget subtilt, Yarpen.
Hvem kan bebrejde jer? Det er snart forår.
Hele verden vågner op.
Vi holder Belleteyn-festival. I burde tage med.
Meget gerne.
-Det er for farligt. -Dårlig ide.
Ingen har spurgt efter mig i månedsvis. Og alle har kostume på.
Og jeg er født på Belleteyn.
Ah. Du kunne være blevet Majdronning,
hvis ikke min nieces skæg var vokset frodigt i år.
Sig nu bare ja.
Det er fandeme på tide med lidt tøvejr.
Jeg lover, jeg er i sikkerhed.
Se, hvad du synes om mit nye kæledyr.
Hvad er det?
Jeg burde have advaret dig, din elver-køter.
Den jackapace er trænet til at lugte din slags på flere mils afstand.
Så er jeg kommet til rette sted.
Kom frem.
Ellers åbner jeg døren, og så bliver du dens middag.
Jeg leder efter en pige med elverblod.
Min jacky skal bare bruge en fært. En lok hår, et stykke tøj.
Jeg har noget endnu bedre.
Læg det lort væk.
Hvor meget?
Gage, før dine bedste krigere mod vest til Maribor.
Filavandrel, før dine sydpå til Caed Dhu.
Hun er derude.
Er hun blevet set, eller jager vi flere rygter?
Vi ved ikke, om Cirilla har elverblod.
Vi baserer det hele på en tilfældig magikers ord,
der kom og gik lige så hurtigt.
Du har dine ordrer.
Jeg vil dræbe dem alle for det, de gjorde mod dit barn.
Vores håb.
Men søster, det er ikke nok.
Mit mål har ikke ændret sig. Jeg vil finde Dol Blathanna.
Men hvordan? Hvor? Elverne har intet fristed her.
Alt vil stå klart, når vi har Cirilla. Hun er vores nye håb.
Tvivler du på mig?
-Vågn op! Skynd jer! -Flyt vognene!
-De andre begynder at gøre det. -Gallatin og hans Scoia'tael er tilbage!
Det er ikke godt.
-Hent helbrederen! -Jeg har brug for hjælp!
Han har ikke brug for en barnepige. Han har brug for en soldat.
Fuck.
Ikke længere.
Sig til, hvis I også beholder jeres våben,
så ubevæbnede Egern må slås for vores frihed.
-Du har fået de krigere, jeg kan undvære. -Vi ved begge, det er noget pis.
Dine bedste krigere er ude på hemmelige missioner,
mens resten af os følger ordrer og angriber konvojer.
-Vi arbejder for at få vores land tilbage. -I tjeneste hos et arrogant menneske.
Jeg er skideligeglad med det Hvide Flamme-vrøvl.
Jeg vil bare have mad i maven og et sted, jeg kan kalde mit hjem.
Min plan er ikke at dø i en skov for din egoismes skyld.
-Så hellere Nilfgård? -Hvad fatter du ikke?
Hvis Nilfgård erobrer Norden, er elverne fri overalt.
Hele Kontinentet bliver Dol Blathanna.
Vi prøvede at dele kontinentet med andre i århundreder.
Hvis der skal være endnu et folkedrab, bliver det mod menneskerne.
Du fabler altid om fortiden og profetierne.
Jeg ved ikke, hvad du leder efter, men hvis du vil holde elvere i live,
så er vi lige her.
Du lovede mig en prinsesse.
Nu har alle konger hørt om hende takket være Tissaia af Vries.
Det ser skidt ud, Dijkstra. Du svor at give mig Cirilla.
Lidt mere lavmælt, Deres Højhed.
Deres udkårne skal ikke høre om det.
Engang betød det noget at være konge.
Der er gået seks måneder. Hvad har du?
Undskyldninger og udgifter,
men intet spor af den prinsesse, jeg skulle ægte.
Vi er blevet distraheret på grund af Egernene.
Endnu flere undskyldninger. Og tal ikke om de røvhuller.
De giver os skylden for mordet på den dumme elver-baby.
Det var da ikke os?
Vi har Nordens største hær og spionnetværk.
-Vi er Nordens mest frygtede rige. -Og hvad får jeg ud af det?
En spionchef, der ikke kan finde en pige. Nej. Det er tid til forandring.
Jeg sætter min bedste person til det. En, jeg kan stole på.
Radovid!
Hvad er det?
Kongens lillebror?
Nu skal vi også babysitte det kongelige spild af sæd.
Nej, det er bare for et syns skyld.
Vizimir vil bare minde alle om, hvem der bærer kronen.
Han har os at takke for den.
Ved guderne, vi har gjort det her for længe, Dijkstra.
Det kan man ikke.
Vores alliance, hvor gammel den end er, holder os unge.
Men hvad angår prins Sæd-spild…
Kampesten, Pergament, Daggert.
Absolut ikke.
Jeg forførte baronessen i Lyria, og hendes eneste hemmelighed var syfilis.
Er det værre, end da jeg hang over en møgfyldt voldgrav i Temeria,
mens de skændtes om tømmerpriser?
Fair nok.
Måske kan nogen babysitte prinsen, mens han leder efter pigen.
Vi stoler ikke på andre.
Hvis jeg gør det…
kommer jeg til at give ordrer, når jeg kommer tilbage.
Jeg har aldrig været til Belleteyn uden for Cintra før.
Et år forsøgte Sir Lazlo at springe over bålet i fuld rustning.
Hvad synes du?
At du skal skjule dit hår og dine øjne.
Kunne du ikke bare sige: "Du ser smuk ud"?
Ciri.
Jeg vidste, det var en dårlig idé.
Du ser smuk ud.
-Hold dig tæt på os. -Skal vi finde ølteltet?
Læste mine tanker.
Jeg har savnet det her.
-Jeg går ud og danser. -Pas på dig selv.
Se, hvad der sker, når vi lader hende have en god aften.
Lad os ikke lade, som om dine motiver ikke er helt uselviske, Yennefer.
Tillykke med fødselsdagen.
-Du huskede det. -Jeg glemmer ikke meget.
Så du husker vores gode nætter.
Efter djinnen.
Biblioteket i Kovir.
Så meget for at være stille.
Bondehuset. I Murivel.
Karetturen fra Ellander til Moën.
Og turen tilbage.
Glem ikke den.
Det ville være som at glemme vores nat i Caingorn.
Dragejagten.
De nætter var fantastiske.
-Men morgenerne… -De var ensomme.
-Du gik ofte før daggry. -Eller du gjorde.
Jeg ved, hvorfor jeg gik, men hvorfor gik du?
Var du bange for, hvad der ville ske, hvis vi prøvede?
Jeg var usikker på, om jeg selv ville det.
At det ikke bare var djinnens magi.
Og nu?
Lad os gå i labyrinten!
Kom!
Ciri.
Ciri!
Yennefer!
Geralt!
Yennefer!
[Taler oldsprog]
Geralt!
-Vi finder et nyt hjem. -Jeg kunne lide det her.
Det kunne vi alle.
-Hvordan fandt den os? -En jackapace jager efter fært.
-Den kendte Ciri. -Hendes fært? Hvordan?
Rience stjal Ciris blod fra Kaer Morhen.
-Han må have brugt blodet som fært. -Så han finder os, hvor vi end er?
-Ja. Medmindre vi finder ham først. -Vi kan lokke ham frem.
Vi giver ham det, han vil have.
Mig.
Undskyld. Jeg havde ikke inviteret jer, hvis jeg vidste, det var farligt.
Det ved vi. Men nu kan du gøre det godt igen.
Du har en karavane i morgen, ikke?
-Ja. Til Hagge. -Jeg vil med.
-Alene? -Ikke helt.
-Vi tager også med. -Men ingen må vide det.
Ellers virker planen ikke.
I kan regne med mig. Hvad skal jeg gøre?
Der er kun en monstertæmmer, der ville holde en jackapace.
Hans navn er Veldhoek. En grim fyr med grimme vaner.
Rience har hyret Veldhoek til at finde mig.
Og nu skal de høre om din konvoj.
Du skal brokke dig over den møgunge, der ødelagde Belleteyn for alle.
Og nu skal jeg slæbe den møgunges røv helt til Aedirn med min karavane.
De kan betale dobbelt, hvis jeg skal høre på hendes kævl.
Kom så, elver-køter.
De vil vide, hvem du taler om.
Og hvor meget det er værd.
-Nyd din belønning. -Vent lidt, smørblomst.
Skulle den magiker tro på, at I efterlader Ciri uden eskorte?
Hun vil rejse med en, vi stoler på.
En, der ikke virker mistænkelig.
Helt ærligt! Nej!
Det var én gang!
Godt nok med mange forskellige.
Og det betød intet!
De her er ikke engang mine!
Troede du, du var den eneste, der havde noget kørende,
din løgnagtige, modbydelige djævlesøn?
Øh…
Faktisk, ja.
Det her er, hvad vi gør, min søde.
Vi er kreative. Fritænkere.
-Alt er fair! -Er det?
Åh, Gud!
Hvornår holder magiske sexede kvinder op med pludselig at dukke op?
Normalt angriber du ovenfra.
-Har hun en armbrøst? -Nej.
Måske. Jeg vil ikke udelukke det.
-Ingen armbrøster! -Og du kan sgu beholde ham!
-Og hans koparrede pik! -Hvem lyver nu, Vespula?
Vi har mistet tålmodigheden, Strandskade.
-Jeg gør, hvad jeg kan. -Du gør ingenting.
Undtagen røvrende folk.
Vi har investeret meget i din operation, og vi har fået intet ud af det.
Dijkstra og jeg er klar til at kaste dig til side.
Men kong Vizimir er mere forstående.
Han vil byde pigen velkommen med åbne arme. Skal vi?
Ja, og åbne bukser.
Nej, skat!
Nej! Se på mig. Se mig i øjnene.
Lad os ikke gøre de uskyldige ondt.
Nej, lad være!
Nej!
Efterlod jeg ikke dig med et krus øl et stykke herfra?
Det gjorde du. Jeg kedede mig.
Det er et stort lykketræf. Jeg ville gerne møde dig personligt.
-"Sangen om de Syv" er min favorit. -Jo. Lidt ironisk, men tak.
Kan du se? Folk kan lide mig.
Jeg har fans. Hvad var dit navn?
Radovid. Komma, Prins.
Komma, wow. Du er…
…prinsen af Redania.
Fuck, jeg ved ikke… Skal jeg bukke? Eller neje, eller…
Jeg har holdt din hånd meget længe. Undskyld.
Jeg ville meget gerne hjælpe, men…
-Men intet, Strand… -Hvis jeg må ytre en tanke.
Den stakkels pige Cirilla har fjender overalt,
og Redania er faktisk ikke et dårligt sted.
Koldt om vinteren og fugtigt om sommeren, men maden er fantastisk,
og min bror er ikke så slem.
Af en monark at være.
Redania er ikke perfekt, men det er den mindst dårlige mulighed.
Du kan være vores kongelige skjald.
Nej. Et kedeligt liv ved hoffet passer ikke til mig.
Hvis det har været kedeligt, har du gjort det forkert.
Enten giver du os pigen,
eller også vil vi personligt ødelægge alt det gode, du har gjort for elverne.
-Vi dræber dem alle. -Ja, det forstod jeg.
Jeg har ærinder, før vi tager tilbage til Tretogor.
Du har fem dage.
Oi, dit lutspillende pikhoved!
Endnu en gang et nyt helvede. Hr. Zigrin.
-Julian Alfred Pankratz. -Jeg ved det fandeme godt!
Ja, det er reglerne. Det skal gøres.
-Hvad kan jeg gøre for dig? -Jeg har ører og god smag, så intet.
Men dine venner har brug for hjælp.
Selvfølgelig har de det.
Lokkemad!
Jeg har redet i dagevis og overvundet sult og elementerne
bare for at opdage, at jeg skal bruges som…
Jaskier, mig. Jeg er lokkemaden. Rience er efter mig.
Ja, så han vil have dig i live, og mig absolut ikke i live.
-Forstår I min nervøsitet? -Vi lader dem ikke gøre dig noget.
Jeg har reddet dig før. Jeg kan gøre det igen.
Du reddede mig ikke. Hun reddede mig ikke. Hun…
Det gjorde hun ikke!
Men lover du at redde mig?
Vi når ikke til Hagge i dag.
Vi bør slå lejr her.
-Hvor er vi? -Det er Shaerrawedd.
Træd forsigtigt. Landet her er fuldt af historier.
Jeg har aldrig set så mange vilde roser på ét sted.
De er smukke.
Det er deres historie desværre ikke.
Aelirenn.
En modig elver-kriger, der troede, hun kunne besejre menneskene.
Hun tog fejl.
En noget forkortet version af historien.
Og hvad er din?
Efter Konjunktionen ankom menneskene.
Elverne troede, at menneskene blot var en irritation,
som en sværm af græshopper eller en tørke.
At de ville uddø på blot et øjeblik for elverne.
Men menneskene blev ved med at formere sig.
Og med at dræbe.
Aelirenn vidste, at truslen ikke ville forsvinde.
Så hun samlede alle de unge elvere til at kæmpe. Ved Shaerrawedd.
Hun kæmpede for det, hun troede på. For at beskytte sit folk.
Ja, hun kæmpede for det, hun troede på.
Hun førte de unge og lidenskabelige elvere i krig.
De ærede dette sted.
Her kæmpede de.
De kæmpede for hende.
De døde med hendes navn på deres læber og deres ære og integritet intakt.
Og dermed dømte de deres art til udslettelse.
Hun førte dem alle til deres død.
Neutralitet. Du får ikke en statue ud af det.
Men det kan holde dig i live.
-Kæmp! -Svage mennesker!
-Så kan de lære det! -Ja!
Hvornår lærer menneskene at rejse med flere vagter?
-Hvor mange slog du ihjel? -Spis.
-Her er de. -Her.
I skal fedes op, så I kan komme tilbage i kampen.
Her.
Spis.
-Kun de, der slås, får mad. -Vi slås ligesom jer.
Så spis, hvad I fanger.
Alle elvere deler ligeligt. Ellers er vi ikke bedre end menneskerne.
Elvere skal også dele risikoen ligeligt.
Du havde ret.
Vores Scoia'tael-styrker bør forenes.
I formål, men også i handling.
Det må have været en interessant morgen. Hvad fik dig til at skifte mening?
Intet. Jeg har blot haft tid til at overveje din holdning.
Vi har forskellige idéer om, hvordan Dol Blathanna ser ud.
Men vi ønsker begge et hjem. Og vi finder det hurtigere sammen.
Du burde forlade det telt oftere.
I morgen tager vi vores næste skridt.
Jeg vil stå ved din side. Så længe det er nødvendigt.
-Ciri! -Ciri.
Tror I virkelig, jeg er så skidt en vagt?
Jeg havde endnu en drøm.
Et mareridt?
Nej, det var ikke skræmmende.
Jeg kunne ikke sove, fordi jeg tænkte på Aelirenn.
Og min bedstemor.
Der var århundreder mellem dem, men de brændte for den samme mission.
Drive den anden art ud af Kontinentet.
Da jeg endelig faldt i søvn,
kom det til mig.
Hvis jeg kan tilbyde noget andet.
En vej, der ikke splitter, men forener.
Jeg er både elver og menneske.
Jeg forstår begge, fordi jeg er dem begge, og det er min styrke.
Jeg forstår, hvad du siger.
Historien…
…gentager sig ofte.
Selv for idealisterne.
Du siger, at Aelirenns idealisme førte til massakren på elverne,
men hvis de ældre havde støttet hende
og ikke forladt hende, kunne de have vundet.
Yen, du hørte noget, da elverne tog dig til fange.
De havde et ordsprog.
[Taler oldsprog]
"Vores fortid er ikke vores fremtid."
Francesca, elverdronningen, mente, at hun kunne give sit folk noget mere.
Og det mener jeg også.
Geralt, du lærte mig at slås. Ligesom Calanthe.
Og Yen, du lærer mig at bruge mine kræfter. Ligesom Mousesack.
Hvad nu, hvis det er derfor, skæbnen har bragt os sammen?
Nenneke sagde, at jeg har magten til at forandre hadets cyklus.
Og det vil jeg.
Bringe balance mellem konger og magikere og forene Kontinentet,
i stedet for at alle konstant slås mod hinanden.
Fordi jeg har fået nok af ødelæggelse og tab.
Jeg tvivler ikke på dig, Ciri.
Men jeg tvivler på verden.
Den…
Vi går. Nu.
Vi er lige i nærheden.
Er du klar?
-Hvor længe venter vi? -Indtil de kommer.
Hun kan godt.
Cirilla af Cintra.
Endelig alene.
Eller ikke helt. Jeg har flere venner med denne gang.
Sidst slog jeg dig med kløgt. Nu skal du møde min magi.
Jeg kan lide mine odds.
Vores odds er bedre!
Det er for nemt!
Geralt!
Fuck!
Nu!
-Kan du holde den åben? -Det er en ny slags kaos.
Men jeg holder den. Vi skal bare vente på Geralt.
Bueskytter! Duk jer!
-Hvor er karavanen? -Hun er det eneste vigtige.
-Du har dine ordrer. Af sted. -Hvad?
Lort!
Hold den åben.
Du ser ikke så særlig ud.
-Hurtigt! -Kom så.
Kom, jeg har dig.
Og du kalder dig selv en elver. Hun er Hen Ichaer.
-Hun hører til hos… -Mig!
Vi skal have hende væk herfra!
Kom nu, Geralt.
Din magiker er ude på dybt vand.
Elverne kom efter Ciri.
Denne vej!
-Kom, hun kan være herinde! -I to, med mig!
-Nu dør I fandeme, Egern! -Hurtigt. Vi trækker os tilbage.
-Tilbage! -Tilbage!
Tilbage! Følg mig!
Kom, du kan godt. Op med dig.
Jeg har hende!
Nej!
Vi må væk!
-Tilbage! -Forsigtig.
Hvis jeg dør, så lov mig, Valdo Marx ikke spiller til begravelsen.
Du klarer dig.
Men din lut har set bedre dage.
Du hjalp mine mænd.
Jeg takker dig.
Jaskier.
Du er den modigste lokkemad nogensinde.
Lov mig, vi aldrig gør det igen.
Tak, Jaskier.
Du sagde, portalen ikke lignede noget, du har oplevet før.
-Hvad mente du? -Den var mørk.
Den overtog mig.
Jeg kan stadig føle den.
Rience er ikke vores eneste magiske fjende.
-Der står magtfulde folk bag ham. -Ciris oplæring skal gå hurtigere.
-Jeg kan arbejde hårdere. -Det handler ikke om, hvad du kan.
Det er mig. Jeg har brug for hjælp.
-Jeg kan tale med Tissaia… -Nej.
Du ved ikke, hvor svært det er at have evner, man ikke kan bruge.
-Aretuza kan ikke være svaret. -Det er det bedste for hende.
Er det?
Så kom med os. Sørg for, at hun er i sikkerhed.
Jeg ønsker kun,
at vi kan blive sammen.
Det kan godt lykkes.
Hvis du kan stole på mig.
Jeg må finde Rience og gøre en ende på ham.
Jeg kan ikke tage med.
Og vi kan ikke tage med dig.
Så må vi dele os op.
I vor muld sover unge Baldrin
Sået af menneskers grådighed
Modige Hogal sværger på bøjet knæ
Lad menneskeblod oversvømme vores siv
I ny muld drømmer Hogal stadig
Om sin hævn…
Hun har mistet sin bror.
Og jeg har mistet et dusin mere.
Vi skulle angribe karavanen sammen.
Hun løj for os.
Alle de tab, blot for en enkelt pige.
Du kendte den pige.
Prinsesse Cirilla af Cintra.
Jeg advarede dem. Hun bringer kun døden.
Problemet er ikke hende.
Det er hende der.
Jeg har fået nok. Mistet nok.
Hvor skal du hen?
Ud og få hjælp fra en gammel ven.
Geralt.
Hvor end du tager hen, så kom tilbage.
Så snart du kan.
Jaskier venter på mig i Ban Gleán.
Men vi mødes snart igen.
Jeg passer på hende.
Hvad du end tror om mig, er det mit løfte til dig.
Det ved jeg.
-Yen, jeg… -Sig, det ikke er farvel for evigt.
At der kommer flere gode nætter.
At du vil,
uanset i hvilken form,
tænke på mig.
Det er mit løfte til dig.
Det har været nogle begivenhedsrige dage, og…
Jeg har tænkt over jeres generøse tilbud.
-Hvad er din undskyldning denne gang? -Jeg gør det.
Ciri er i fare.
Og det er folk omkring hende også.
Folk, jeg elsker.
Det er bedst, hvis hun ender i sikkerhed.
Og I taler godt for Redania. For at…
…at slå sig ned.
Vidunderligt.
-Vi kan hente hende i aften. -Nej.
Ikke endnu.
Der er en magiker med en forkærlighed for ild.
Rience.
-Jeg er bekendt med ham. -Fjern ham.
Fjern ham, og…
…så vinder I Ciris tillid.
Og Geralts.
Og min.
Du er god til det her.
Hvis du siger det, Pip.
Pip!
Kære ven…
Jeg savner dig allerede.
Eller skal jeg sige, at vi savner dig?
Din ven, Yennefer.
PS: Hvis Ciri ikke bryder sig om Aretuza,
har jeg fundet vores næste hjem.
Et dukkehus på en blækspruttefarm.
Kære ven…
Til Belleteyn spurgte du,
om jeg gik efter alle de gode nætter, fordi jeg var bange.
Måske var jeg.
Måske førte det mig til dette øjeblik.
Nu forstår jeg for første gang,
hvad frygt virkelig er.
Det er aldrig at se dig og Ciri igen.
Meget er usikkert her på Kontinentet.
De farer, vi har set, varsler en endnu mere truende fremtid.
Men Yen, du skal vide,
at jeg vil lære at stole på dig igen.
Dig, Ciri og mig,
vi hører sammen.
Din ven,
Geralt.
Tekster af: Andreas Kjeldsen