Після смерті Срініваса, знаєте,
кожен офіцер поліції думав:
якщо десь побачимо слід Віраппана чи членів його банди,
маємо їх застрелити.
Він так відкрито й нахабно
атакував реальну силу поліції.
Почасти це було вражаючим, шокуючим,
захоплюючим, а також дуже дратувало.
Коли був молодим, він ловив варанів руками.
Вони живуть у дуплах дерев.
Коли він бачив, що вони лізуть у дупло, сміливо засовував всередину руку.
Іноді ці великі варани
кусали й розривали його плоть на шматки.
Але він не відступав і хапав їх.
СОГ
Так само
поліція намагалася піймати Віраппана за будь-яку ціну.
Уряди обох штатів сказали:
«Байдуже, що станеться, байдуже, скільки це коштує,
маємо не щадити Віраппана,
маємо піймати його живим чи мертвим».
Це справді було помилкою.
Коли на тебе полює ціла армія,
людині властиво тікати.
Але в цьому випадку
він, як правило, обертався,
дивився в очі переслідувачам
і казав:
«Піймай мене, якщо зможеш».
ПОЛЮВАННЯ НА ВІРАППАНА
ГЛАВА ДРУГА КРОВОПРОЛИТТЯ
1992 РІК
Головний міністр тоді благав.
Міністр МВС благав.
«Робіть, що хочете. Скажіть, скільки крорів хочете, ми дамо їх вам».
Розумієте, весь уряд нас підтримував.
«ТИГР» АШОК КУМАР СПЕЦІАЛЬНА ОПЕРАТИВНА ГРУПА
Багато офіцерів набрали в Карнатаці.
Найкращих серед офіцерів поліції штату Карнатака.
У той час
я бачив одну дуже активну особу.
Активну, мов ртуть.
Шакіль Ахмед.
Ніяких пустих балачок, ніяких безглуздих жартів тощо.
Дуже зосереджений товариш.
Потім я зустрівся з головою поліції паном Харікрішною.
Я бачив, що він був таким сміливим офіцером.
І дуже запальним.
Він сказав: «Ашоку,
ми пройдемо процесією з мертвим тілом Віраппана
перед Відханою Соудхою в Бенгалуру».
Він був такий упевнений.
Ми троє стали однією групою.
ШАКІЛЬ АХМЕД — СУБІНСПЕКТОР ПОЛІЦІЇ
Ми були мов брати.
«ТИГР» АШОК КУМАР — ІНСПЕКТОР ПОЛІЦІЇ Т. ХАРІКРІШНА — НАЧАЛЬНИК ПОЛІЦІЇ
Ми збирали розвіддані, проводили допити
та методично шукали, крок за кроком.
Ми були дуже впевнені.
Уряд також оголосив
винагороду в двадцять лакхів за голову Віраппана.
РОЗШУК НАГОРОДА 20 ЛАКХІВ
Були виготовлені гарні плакати. Їх розмістили в громадських місцях.
Тому всі дивилися.
У ті дні 20 лакхів, у 1991-му році, були дуже великою сумою.
Піймали праву руку Віраппана.
Ґурунатха Ачарі.
Він був жорстоким членом банди
і зазвичай дбав про зброю.
Смерть Ґурунатха стала першою, його піймали виключно
завдяки загальновідомій інформації.
Тому громада теж відчула полегшення
і впевненість, що поліція може здолати Віраппана.
Це було, скажу я вам, одне з найсміливіших завдань Шакіля Ахмеда.
СОГ стала дуже сильною.
І всі знали,
що будь-якої миті ми покінчимо з Віраппаном.
Якими самовпевненими ми були.
РАМАПУРА
За будь-які дії поліції була помста.
Ніхто не міг подумати, що він прийде прямо в Рамапуру
з групою із майже 20 осіб.
ПОЛІЦЕЙСЬКИЙ ВІДДІЛОК РАМАПУРИ
Один селянин казав мені:
«Ми чули цей звук
у повній тиші ночі».
«Послідовність звуків "та-та-та-та".
Навіщо комусь в цей час вмикати мотопомпу на своєму полі?»
Відділок поліції був у облозі.
НЕЩАСНІ ЖЕРТВИ
Суцільне кровопролиття.
Ми бачили, що це нагадувало поле бою.
За одного мертвого Ґурунатха він убив майже сімох людей.
Бачите, він помстився, атакувавши відділок поліції,
щоб показати, що він досі сильніший, ніж поліція.
У нас кров закипіла, чесно.
Віраппан не думав
про зруйновані сім'ї:
емоційно та іншим чином, навіки.
Він завжди виправдовував свої дії.
СУНААД ЖУРНАЛІСТ-РОЗСЛІДУВАЧ
І він абсолютно не каявся
у всіх скоєних ним жорстоких вбивствах.
За п'ятнадцять чи двадцять днів після атаки на відділок у Рамапурі
народилася моя друга дитина.
Ми весь час переходили з одного місця на інше.
Здається, ховатися просто.
МУТХУЛАКШМІ ДРУЖИНА ВІРАППАНА
Ми мали проходити 40-50 кілометрів щодня.
Ніхто з команди не міг голосно говорити.
Я мала підійти близько й прошепотіти їм на вухо.
Або могла зашипіти
чи поклацати пальцями, щоб привернути увагу інших.
НАЛЛУР КОРДОН КАРНАТАКИ Й ТАМІЛНАДУ
Ми підійшли до Наллуру.
Нам було безпечно там стати.
Мій чоловік знав, хто його зрадить,
а кому можна довіряти.
У селі була напружена атмосфера.
У зоні Наллуру ситуація стала хаотично жорстокою.
Поліція приїхала в Наллур
і почала стріляти в домівки людей.
-Ви були в Наллурі? -Так, і не раз.
Які там були люди?
Вони не співпрацювали з поліцією.
Абсолютно непохитні люди,
які не співпрацювали, не відкривали рота.
Тому Наллур був спалений, так?
Хати були спалені…
Поліцією чи…
Так, щось сталося, я думаю…
Зараз я не пам'ятаю всього.
Там жило багато його родичів.
Дві-три сім'ї знали нашу точку в лісі.
Віраппан знав, хто то був? То була поліція…
Шакіля Ахмеда.
Чоловік сказав: «Нічого, якщо він піймає мене.
Натомість він ловить невинних людей з цієї місцевості,
і катує їх.
Як я можу мовчати, коли бачив це?
Я єдиний, хто може покарати цих офіцерів».
Їхня несправедливість спровокувала його так,
що вбивства здавалися нормою.
Із будь-яким злочином ми робимо його реконструкцію.
Як стався злочин.
Наприклад, у цьому випадку
вибір місця засідки
свідчить про інтелект Віраппана.
Він завжди обирав закриті повороти.
Що відбувається у закритому повороті?
Машини сповільнюються.
Ми не маємо хвалити його, але він видатний.
Видатний, кажу вам.
Харікрішна вів машину.
Шакіль спав на задньому сидінні.
Коли вони наблизилися до закритого повороту,
Віраппан накидав купу скель, каміння на дорогу.
Тому коли машина розвернулася,
Харікрішна несподівано побачив купу.
Усе каміння було гарно розкладене.
Щоб не викликати сумнівав, ми зробили його на кшталт храму.
Коли я побачив, як наближається біла машина, племіннику,
Я знав, що це останній день для кожного з них.
Я перестріляв їх усіх по одному. Ось сюди — точний вистріл у голову.
І все. Так закінчилася ця глава.
Віраппан вистрілив.
І куля вийшла крізь його горло.
У машині повно крові.
Шакіль був між констеблями. Його мозок, усе виплеснулося назовні.
Я просто сидів у кріслі
й був у ступорі.
Уявіть моє становище тоді.
ІНСПЕКТОР АШОК КУМАР І ШАКІЛЬ
Мого близького друга вбили так брутально й жорстоко.
І я втратив усю свою впевненість.
СОГ, тільки уявіть,
без таких важливих людей, як Харікрішна та Шакіль Ахмед,
яка велика шкода була завдана СОГ.
ОСТАННІЙ ПОЦІЛУНОК ЛЮБОВІ:
Ми думали, це неможливе завдання.
ФОТО М. ТІРУМЕНҐАДАМА 70-РІЧНОГО БАТЬКА
ЯКИЙ ВОСТАННЄ ЦІЛУЄ СВОГО СИНА, УБИТОГО СУПЕРІНТЕНДАНТА Т. ХАРІКРІШНУ.
На вулицях міста Майсуру тривають протести
з вимогою вжити заходів проти контрабандиста сандалу Віраппана
за жорстоке вбивство людей із СОГ,
зокрема офіцерів Харікрішни та Шакіля Ахмеда.
Розбійника підозрюють у перетині державного кордону з Тамілнадом.
Головний міністр Тамілнаду Джаялаліта пообіцяв
посилити прочісування джунглів на межі двох штатів.
Віраппан скоїв злочин у Карнатаці
й дуже зручно вислизнув у Тамілнад,
поки активність пошуків не зменшилася.
Тому поліція Карнатаки відчайдушно…
1993 РІК
…прагнула, щоб поліція Тамілнаду
теж почала вживати серйозних дій.
У поліції було чудове відчуття стійкості.
Щоразу, коли помирав полісмен,
був інший, який підіймав руку й казав:
«Я займу його місце й внесу свій вклад».
У поліції Тамілнаду
був офіцер на ім'я Ґопалакрішнан.
Здавалося, що доля цього чоловіка — покінчити з Віраппаном.
Він сформував загін
і, як не дивно, назвав його «Патруль джунглів».
Метр вісімдесят заввишки, гарної статури.
І з м'язами, як у Рембо.
Наш «Рембо» Ґопалакрішнан
практично жив у джунглях день і ніч.
Він підбирався ближче й ближче до банди Віраппана
і мав силу в поліції Тамілнаду.
Він творив дива зі свого боку.
Рембо також має в послужному списку
-досвід жорстокої поведінки з людьми. -Так.
Бачите, спочатку через те, що сталося, поліція, знаєте, через труднощі,
не була дуже дипломатичною.
Це була погана епоха для людей, а не для Віраппана.
АНБУРАДЖ БАНДА ВІРАППАНА
Поліція не могла нічого йому зробити. Страждали люди.
Ґопалакрішнан зв'язав і забив скотаря до смерті
на очах у дружини цього чоловіка.
Коли нападали на села, це закінчувалося відплатою Віраппана.
Часи були погані, і саме тоді, коли це дійшло до Віраппана,
на ринку Колатур вивісили банер.
Він помістив один великий банер із червоними літерами на білій тканині.
Спокусливі слова для Рембо Ґопалакрішнана.
«Тобі не вистачить снаги прийти на зустріч зі мною.
Якщо ти син своїх батьків, прийди й зустрінься зі мною».
Це була велика новина, і всі сміялися
і жартували над Ґопалакрішнаном і його командою.
Рембо мав бути трохи поміркованішим
і подумати, нащо він розмістив цей банер.
БЛОКПОСТ У ПАЛАРІ
Рембо Ґопалакрішнан узяв дві машини,
і поїхали повні сили поліції.
Що зробила команда, то це… Нас там не було. Ми були в іншому місці,
десь за 15 кілометрів звідти.
Ми почули гучне «бам»,
і тремтливий звук тривав десять хвилин.
Здавалося, що схил обвалиться.
Як землетрус.
Коли ми почули звук, я не могла зрозуміти, що це,
але він негайно сказав: «Готово».
Раптом почувся гучний звук
вибуху.
Було багато бруду, який злітав у повітря й падав.
Тобто повна темрява.
Я не бачив нічого перед собою.
М АШОК КУМАР СПЕЦІАЛЬНА ОПЕРАТИВНА ГРУПА ТАМІЛНАДУ
Я не міг зрозуміти, що сталося.
Поліція мала кулемети зі стійками,
які могли стріляти стрічками набоїв.
Мій чоловік все це обдумав і вирішив:
«Єдиний спосіб здолати цю команду —
це підкласти бомбу».
Його мозок так працював.
Ми наблизилися до місця,
це була така жахлива сцена, серйозно.
Я ніколи не бачив таких катастроф у своєму житті.
Автобус погнуло й розірвало надвоє.
Шматки людських тіл звисали з дерев тощо.
Кишки, черепи, шоломи, покручена зброя.
Двадцять дві людини були вбиті.
Я знайшов двох констеблів, які несли Ґопалакрішнана.
Він сказав: «Ашоку, у мене болить голова, і мій рот…»
Він не міг говорити, а його ноги… Витікало дуже багато крові.
А його коліна… Обидва коліна були зламані.
Його підкинуло на кілька метрів угору, і він упав униз,
отримав багато поранень і переломів.
Інакше він був би вбитий.
Віраппан викопав 13 величезних ям.
І закопав понад 25 кілограмів вибухівки.
Це було біблійне вбивство.
Останнім нападом Віраппана дев'ятого квітня
став підрив автобуса спеціальної оперативної групи
поблизу Палара, в районі Майсуру, штат Карнатака.
Двадцять двоє убитих, серед яких 15 полісменів.
Віраппан тепер — ненаситний мисливець за людьми.
Минуло три роки з моменту створення СОГ,
і вони не наблизилися ні до того, щоб схопити Віраппана,
ні щоб застрелити його.
Вони вважали це надлюдським завданням.
Але те, як двадцять двох людей розірвало на шматки…
…стимулювало обидва уряди.
Головні міністри зустрілися.
І вони ухвалили рішення сформувати Об'єднану спеціальну оперативну групу.
Багато міфів
почало з'являтися навколо феномену Віраппана.
Були божевільні, дикі, перебільшені розповіді про цю людину.
Пам'ятаю, хтось казав мені,
що він наділений магічною силою.
Що не інакше, як бог джунглів
допомагає йому робити це.
Подробиці про нього були дуже ненадійні.
На той час була лише одна його чорно-біла світлина,
з його визначними вусами, гострим носом,
але ніхто не знав правди.
Скільки людей із ним, хто вони,
на що схоже їхнє життя в лісі.
Нічого з цього не було відомо.
СІВАСУБРАМАНІАН ФОТОЖУРНАЛІСТ
Як журналіст я міг стати пізнаваним
тільки роблячи кроки, яких не робили ніші.
Він казав: «Ці полісмени
викручують усе так, ніби я просто злочинець.
І я єдиний серійний убивця.
Вони створюють мені неправильну репутацію.
Тому, поки я живий,
хочу, щоб правда дійшла до людей».
Він був твердий у цьому.
Близько четвертої вечора
місцевий, який був на зв'язку
з бандою Віраппана,
підійшов босоніж і запитав: «Як тебе звати?»
Я сказав: «Моє ім'я Сівасубраманіан, я репортер».
Він сказав: «Брат просив тебе прийти».
Свобода преси дозволяє журналістам установлювати зв'язки зі злочинцем.
Я бачив, як четверо людей у хакі наблизилися до нас.
Першим був Віраппан зі зброєю на плечі.
Темно-зелена форма, усміхнене обличчя, приємна людина.
Він вітається і питає, о котрій годині я прийшов.
І ніде я не бачу ознак того, що він жорстока людина.
У мене в голові крутилася одна думка: «Я маю його сфотографувати».
«Світло якраз хороше.
Можна зробити пару фото?» — запитав я в нього.
Він відповів жестом. «Ти хочеш фото?
Арджунане. Схоже, репортер хоче зробити фотографії.
Ви всі готові?»
Ім'я Віраппана було широко відоме, не його зовнішність.
«Якщо ти зараз дозволиш йому себе зняти, ми ніколи не зможемо нікуди піти.
Не роби цього».
Я намагалася спинити його й навіть плакала, та він не послухався.
«Можемо зробити це зараз?» — запитав він.
І він приготувався, виставив ланцюг на шиї на позір.
Я знав, що досягнув чогось, чого ніхто інший не зміг, і був у захваті.
ЕКСКЛЮЗИВ СПЕЦВИПУСК
У СУПРОВОДІ СВОЇХ ЛЕЙТЕНАНТІВ
Так багато фотографій.
З гвинтівкою в руках і сидячи в засідці.
Ходячи в камуфляжі й зі зброєю.
ВЕДЕ СВОЮ СТАЮ КРІЗЬ ДЖУНГЛІ; БОЙОВЕ НАВЧАННЯ
У нас були фотографії усіх членів його команди, і це вперше.
Це його найбільша помилка.
Потім ми отримали родинне дерево кожного.
Родичів, друзів родичів.
Ми викрили всіх, хто допомагав йому з постачанням їжі,
постачанням інформації,
давав силу банді.
Розвідка почала працювати.
Ми бачили його жорстокість.
Бачили дуже зблизька.
Це була така жорстокість, про яку ми не чули і якої не бачили в житті.
Ми тоді стали найманцями.
Цілковитими найманцями.
Цього не зрозуміє ні суд,
ні права людини, ніхто.
Тільки люди, які працювали в операції,
зрозуміють важливість цього.
У той час один впливовий офіцер поліції
піднявся з боку Карнатаки, Шанкар Махадев Бідарі.
Він був одним із найбільш ефективних і сміливих офіцерів.
Не тільки відважним, але й тактовним чоловіком.
Шанкар Махадев Бідарі побачив знімки всіх винних.
І розвідка почала копати дуже глибоко.
Було проведено сотні арештів.
Усіх і кожного, хто був підозрюваним, зібрали
в цю будівлю із назвою «майстерня».
Це не була майстерня,
де ремонтують мотоцикли, велосипеди чи автобуси.
Це була майстерня, спеціально створена, щоб катувати людей.
ПУТТАМАЛЛААЧАР СПЕЦІАЛЬНА ОПЕРАТИВНА ГРУПА КАРНАТАКИ
Усі в Тамілнаді боялися цієї «майстерні».
Таку ситуацію створив Бідарі.
Його вважали суддею Верховного суду в ММ Гіллс.
Його слово було останнім.
До певного часу отримати рис було легко.
Коли Шанкар Бідарі став на чолі полювання на мого чоловіка,
селянина, який купував навіть кіло рису,
ловили й допитували.
Майстерня була наче другим пеклом.
Наші предки розповідали нам історії про пекло.
Що нас кидатимуть у киплячу олію чи у вогонь живцем.
Ми бачили всі ці тортури в ММ Гіллс.
Це була велика зала.
15, 20 чи 50 людей приїжджали автобусом.
Вони розділили майстерню на два простори.
Люди, які їм подобалися, з одного боку, люди, які не подобалися, — з іншого.
На той час Бідарі розплющив своє «третє око».
«Третє око» руйнівника.
Змушував в'язнів пити сечу.
Змушував жінок сидіти голими перед чоловіками.
Це були тортури Шанкара Бідарі.
Здається, що макабричний танець смерті ніколи не скінчиться.
На конвої поліції нападав Віраппан зі своїми людьми.
Коли ми туди приїхали,
кров досі текла дорогою.
Шанкар Бідарі прийшов, роззирнувся і обстежив усе там.
Він покликав мене: «Путту, ходи сюди».
Він був настільки розумним, що знав імена людей у майстерні напам'ять.
Він сів на капот машини й записав деякі імена.
Він сказав мені: «Візьми джип і привези цих вісьмох людей.
Вивези кожного з них і постав перед деревом».
Усе це показувало нашу слабкість, це очевидно.
Коли я це побачив, мені стало так соромно й боляче,
що я подумав, що ми, полісмени, поводимося, як бандити.
Я вивчив один урок
за час моєї служби в СОГ.
Не дратуй його.
Стримуй його.
К АРКЕШ СПЕЦІАЛЬНА ОПЕРАТИВНА ГРУПА КАРНАТАКИ
За час своєї служби я мав справу…
К. АРКЕШ
…з терористами в Джамму й Кашмірі, наксалітами в центрі Індії,
повстанцями в північно-східній Індії.
Але методологія Віраппана,
його спосіб дії були зовсім іншими.
Віраппан розробив стратегію на основі свого досвіду.
Він мало вивчав партизанську війну,
але був природженим партизаном.
Засідки Віраппана типові для полювання на тварину.
Коли мисливець полює на слона, він знає, куди слон прийде.
Він ставив засідки там, куди людина мала точно прийти,
і де точно мала бути вбита.
Він досяг досконалості,
інакше Віраппан не проіснував би так довго.
Тому багато людей ішло в ліс, і їх убивали.
Я думав: «Це поганий спосіб».
Імовірно, усе можна зробити краще.
Я зрозумів, що це партизанська війна,
і вона вимагає антипартизанської тактики.
Це має бути операція на основі розвідки
ефективних командос, які могли б жити в лісі
і у відповідний час завдати удару.
У джунглях Віраппан був сильним.
Оскільки він практично виріс там, джунглі були його домом.
Це так само, як ми знаємо свій дім.
Ми знаємо шлях у ванну навіть у темряві.
Так само джунглі стали його домом.
Тому він поволі залучав більше людей у свою банду, яка стала мобільним сільцем.
МОХАН НАВАС СПЕЦІАЛЬНА ОПЕРАТИВНА ГРУПА ТАМІЛНАДУ
Я уявляв себе в шкурі Віраппана,
щоб зрозуміти, який шлях він міг обрати.
Тому я вирішив іти цим шляхом.
Я відвідав усі ті села й поставив там інформаторів.
Я ніколи не казав селянам, що шукаю Віраппана.
Я тільки казав: «Дайте мені знати, якщо побачите нових людей у лісі».
Дорогою місцеві жителі подекуди бачили рух,
але вони не знали, хто це був.
«Ми бачили, як повз пройшло 20 людей».
Тому я вирішив, що банда Віраппана була десь у тій місцевості.
Тільки його банда така велика.
Понад сто чоловіків і жінок.
Навас хотів зловити Віраппана сам за будь-яку ціну й зробити собі ім'я,
як Ґопалакрішнан.
Через енергію, з якою він шукав Віраппана,
усі йшли до Віраппана й розповідали йому про Наваса.
Він скликав усю банду.
Він сказав їм: «Моє життя тепер буде складним.
Люди зі мною будуть у небезпеці.
Знаючи це, якщо оберете лишитися, ласкаво прошу».
ПАЛАР — ТАМІЛНАД
«Ходімо на захід».
КАРНАТАКА
Ми дісталися Мінчуґулі Болі й стали там.
МІНЧУҐУЛІ
Там була маленька долина, якою протікала вода.
Це був густий ліс
з різними великими деревами.
Дерева були такі густі, що крізь них ледве щось було видно.
Навіть у світлі дня було непросто дивитися крізь них.
Тому мій чоловік вирішив, що ми можемо лишитися там.
А потім одного дня:
«У нас немає грошей.
Нам потрібні гроші, щоб купити їжу».
І він пішов.
Я хвилювалася, що мені доведеться провести без нього кілька днів.
Продовжуючи рух, ми отримали частину інформації.
«У Мінчуґулі
багато людських фекалій».
Селяни, яких я послав, прийшли й сказали мені:
«Мабуть, контрабандисти сандалу».
Тоді ми отримували багато даних про контрабандистів сандалу.
«Мабуть, контрабандисти сандалу».
«Ні, пане», — сказав він.
«Контрабандисти сандалу їдять тільки рис.
У тих, хто харчується рисом, фекалії зазвичай жовті.
А ці були чорні.
Тому вони їдять пшоно».
Це мала бути банда Віраппана.
Я був упевнений.
Мінчуґулі — це величезна територія.
Вона посеред двох-трьох гір.
Він був певен, що поліція не зайде так далеко.
Він мандрував навколо вільно, думаючи: «Хто прийде в цей ліс?»
Він припустився помилки.
Він зробив хижі.
Щоб зібрати команди, нам знадобився день.
Карнатака, прикордонні сили й Тамілнад планували спільну операцію.
Був ранній ранок.
Сотня людей стала в одну лінію,
і ми почали повільно рухатися до місця.
Ми могли бачити, як дві жінки готували раґі абощо.
І четверо людей грали в шахи.
Це було безпечне місце.
Один із сторожових пунктів був слабким.
Хлопчик із рушницею на плечі. Він спустився, лаючись.
«Вилупки посміли зі мною гратися?»
Він ішов табором і так лаявся.
Інший вартовий запитав його, що відбувається.
«Поліцейські тирани наближаються».
Він пихато питав: «Що вони можуть нам зробити?»
Інший не міг повірити своїм вухам. «Так, вони спускаються з вершини».
Коли вони глянули, наближалося 150-200 полісменів.
І раптом вони насторожилися.
Вони почали свистіти.
Таке свистіння і звуки тварин.
І вони почали тікати.
Це помітили прикордонники, які були на пагорбі.
Тому вони відкрили вогонь.
Коли вони стріляли, звук відлунював у наших грудях.
Я не могла говорити чи дихати.
Я не мала сил у тілі, щоб устати й піти.
Мені було нікуди тікати.
Я знала, вони мене застрелять, якщо я побіжу.
Я просто взялася за стебло бамбука
і чекала там навколішки.
Поліція увійшла з одного боку й почала стріляти.
Почувши свист куль, банда кинулася тікати.
Усі розбіглися.
ШАНКАР БІДАРІ ПЕРЕД ХИЖЕЮ ВІРАППАНА
Нас шокувало це місце.
Він усе робив систематично.
Бачите, усе було складено. Зокрема й солодощі.
Джангірі, джалебі…
Усі продукти в хороших пляшках зберігалися дуже акуратно.
Його дружина користувалася шампунем.
Fair & Lovely, ми знайшли багато пляшечок.
Поліція наближалася з обох боків.
Вони прийшли й запитали в мене: «Ти Мутхулакшмі?»
«Ви знаєте, що я Мутхулакшмі».
Вони зав'язали тугу чорну пов'язку мені на очі.
Коли Віраппан залишив банду в Мінчуґулі,
з ним було приблизно 157 членів банди.
З урахуванням чоловіків, жінок і дітей.
157 членів загалом.
Коли повернувся, Віраппан не знайшов своїх людей.
Він бігав усюди, щоб зібрати розгублену банду.
Він не міг знайти нікого.
Поліція упіймала всіх і вбила їх одного за одним.
Чоловіків, жінок та навіть дітей убивали без пощади.
Це стало для нього великою травмою.
Банда Віраппана розбіглася по лісу,
і ми їх спіймали.
Ми їх спіймали, і були страти.
Когось арештували, когось убили.
КОТЕЮР МАНІ
Я убив, напевно, 13-х членів банди.
Якби я залишився в СОГ, я міг би вбити Віраппана.
За Харікрішну й Шакіля Ахмеда,
це була моя помста.
Н.С. МАНІ
ПАПАТХІ (ДРУЖИНА СЕТХУКУЛІ ҐОВІНДА)
Коли банда Віраппана скоротилася до шести членів,
він відчув, що кінець близько.
Остаточний кінець.
Уся заслуга спочатку належала Шанкару Махадеву Бідарі.
Чудовому головнокомандувачу.
Вони сказали: «Ми впіймали Мутхулакшмі».
Вона була вродливою.
Якби вона брала участь у конкурсі краси,
то точно посіла б перше місце.
На будь-якій жінці ви знайдете золоті прикраси вагою 300, 400 грамів.
Але на Мутхулакшмі були прикраси вагою 750 грамів.
Усі вони приходили подивитися на мене.
Я не знала, що вони тут, щоб подивитися на мене, бо я була дружиною Віраппана.
Я думала тільки про те, що вони зі мною зроблять.
Буквально за десять хвилин
після того, як її доставили до табору, прийшов Бідарі.
Він прибув у куленепробивній машині.
Шанкар Бідарі приїхав із примірником журналу India Today.
«Знаєш, хто це?» — запитав він у мене.
МУТХУЛАКШМІ РОЗШУКУЄТЬСЯ ДРУЖИНА
Там було моє фото.
«Знаю». «Хто це?»
«Це я», — відповіла я.
«Ти така відома, щоб бути в India Today?» — запитав він у мене.
Я не відповіла.
Після того, як поліція схопила мене, мій чоловік став дуже лютим.
«Я чоловік, і тепер я сам. Я можу робити, що хочу».
Він став безстрашним.
Ну, він уже був безстрашним.
Але він відчував, що більше ніщо його не стримує.
1996 РІК
Лагідність, яку я бачив на лиці Віраппана за першої зустрічі, повністю зникла.
Його лице стало темним. Відображення якогось нещастя в його серці.
Він попросив мене про одне:
«Замість просто робити фото,
можеш записати мене на відео й увімкнути його, як фільм?»
Я сказав: «Так, можу. Можемо це зробити».
Коли інтерв'ю Віраппана показували по телевізору,
усі в Тамілнаді прикипіли до екранів.
Ішли роки,
Віраппан почав давати інтерв'ю.
І, як можете уявити, вони були неймовірно успішними.
Одна літня жінка зауважила: «Наш рятівник і Бог прийшов».
Я бачив, що вони реагували на Віраппана так.
Це було чудово й дуже дивно,
що він демонстрував
своєрідну притаманну йому зарозумілість.
І, здавалося б, одним клацанням пальців
брав собі імена топ-політиків і чиновників.
І майже казав їм,
яку політику треба вести.
Отже, шоу тривало.
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк