Srinivasin kuoleman jälkeen -
kaikki poliisit ymmärsivät,
että jos näkisimme Veerappanin tai hänen jenginsä jäseniä,
heidät piti ampua.
Hän oli vastustanut poliisin mahtia -
avoimesti ja julkeasti.
Se oli uskomatonta, yllättävää,
jännittävää, mutta myös hermostuttavaa.
Nuorena hän pyydysti varaaneja paljain käsin.
Ne asuvat puiden koloissa.
Kun hän näki niiden menevän koloon, hän laittoi sinne rohkeasti kätensä.
Joskus ne isot varaanit -
purivat hänen ihonsa rikki.
Hän ei silti päästänyt niitä menemään.
Samalla tavalla -
poliisi yritti saada Veerappanin kiinni hinnalla millä hyvänsä.
Molempien osavaltioiden hallitus sanoi:
"Tapahtui mitä vain, maksoi mitä vain,
emme voi säästää Veerappania.
Hänet on saatava elävänä tai kuolleena."
Se oli virhe.
Kun kokonainen armeija jahtaa,
on inhimillistä paeta.
Mutta tässä tapauksessa -
hän kääntyi ympäri,
katsoi jahtaajia silmiin -
ja sanoi:
"Ottakaa kiinni, jos saatte."
INTIAN ETSITYIN RIKOLLINEN
TOINEN LUKU: VERILÖYLY
Pääministeri aneli.
Sisäministeri aneli.
"Tehkää kaikkenne, annamme niin paljon rahaa kuin on tarpeen."
Koko hallitus oli tukenamme.
KARNATAKAN ERIKOISYKSIKKÖ
Karnatakasta valittiin paljon poliiseja.
Osavaltion poliisin parhaimmisto.
Silloin -
näin yhden aktiivisen persoonan.
Aktiivisen kuin elohopea.
Shakeel Ahmed.
Ei ylimääräistä jutustelua, ei turhia vitsejä.
Hyvin keskittynyt kaveri.
Sitten tapasin poliisipäällikön, herra Harikrishnan.
Hän oli todella peloton.
Ja äkkipikainen.
Hän sanoi: "Ashok,
viemme Veerappanin ruumiin -
Vidhana Soudhan eteen Bangaloressa."
Hän oli itsevarma.
Meistä kolmesta muodostui ryhmä.
Olimme kuin veljeksiä.
Keräsimme tietoa, suoritimme kuulusteluja -
ja hoidimme myös etsinnän.
Olimme hyvin itsevarmoja.
Hallitus lupasi myös -
20 lakhin palkkion Veerappanin päästä.
Tehtiin hienoja julisteita, jotka laitettiin julkisille paikoille.
Kaikki etsivät häntä.
20 lakhia oli iso summa vuonna 1991.
Yksi Veerappanin miehistä jäi kiinni.
Gurunath Achari.
Hän oli kova jengiläinen.
Hän huolehti aseista.
Gurunath saatiin tapetuksi -
kansan tietojen avulla.
Kansa sai vähän helpotusta.
He alkoivat uskoa, että poliisi nujertaisi Veerappanin.
Se oli rohkea teko Shakeel Ahmedilta.
STF:stä tuli vahva.
Kaikki tiesivät,
että saisimme Veerappanin kiinni.
Kuinka ylimielisiä olimmekaan.
Hän kostaisi poliisin toimet.
Kukaan ei arvannut hänen tulevan Ramapuraan -
lähes 20 miehen kanssa.
RAMAPURAN POLIISIASEMA
Yksi kyläläinen kertoi:
"Kuulimme äänen -
yön hiljaisuudessa.
Sarjan rät-tät-tät-ääniä."
"Miksi joku käyttäisi vesipumppuaan tähän aikaan?"
Poliisiasema oli piiritetty.
EPÄONNISET UHRIT
Kaikki se verenvuodatus.
Se oli kuin taistelukenttä.
Kostona Gurunathin kuolemasta hän tappoi tai haavoitti seitsemän.
Hän kosti hyökkäämällä poliisiasemalle -
näyttääkseen olevansa yhä poliisia vahvempi.
Veremme kiehui.
Veerappan ei välittänyt siitä,
että perheitä tuhoutui -
henkisesti ja muutenkin.
Hän yritti aina oikeuttaa tekojaan.
TUTKIVA JOURNALISTI
Hän ei katunut lainkaan -
tekemiään julmia murhia.
15 - 20 päivää Ramapuran asemaiskun jälkeen -
toinen lapseni syntyi.
Olimme jatkuvasti liikkeellä. Kuljimme paikasta toiseen.
Luulisi, että piileskely on helppoa.
VEERAPPANIN VAIMO
Kävelimme päivittäin 40 - 50 kilometriä.
Kukaan ryhmästä ei voinut puhua ääneen.
Minun piti mennä lähelle ja kuiskata korvaan.
Tai voin sihistä -
tai napsauttaa sormiani saadakseni huomiota.
KARNATAKAN JA TAMIL NADUN RAJA
Muutimme Nallurin lähelle.
Siellä oli turvallista.
Mieheni tiesi, kuka pettäisi hänet -
ja keneen voi luottaa.
Tunnelma kylässä oli kireä.
Nallurin alueella helvetti oli valloillaan.
Poliisi tuli Nalluriin -
ja tulitti ihmisten taloja.
Kävittekö Nallurissa? -Monesti.
Mitä ihmiset tekivät?
He eivät auttaneet poliisia.
He olivat järkkymättömiä.
Eivät auttaneet, puhuneet.
Nallurhan myös poltettiin?
Majat poltettiin…
Poliisiko sen teki vai…
Siellä tapahtui kai jotain.
En muista enää paljoakaan.
Monet hänen sukulaisistaan asuivat siellä.
Pari kolme perhettä tiesi paikkamme metsässä.
Tiesikö Veerappan tekijän? Syyttikö hän poliisia?
Shakeel Ahmedia.
Mieheni sanoi: "Napatkoon minut.
Mutta hän ottaa kiinni siellä asuvia viattomia ihmisiä -
ja kiduttaa heitä.
Miten voin pysyä hiljaa nähtyäni tämän?
Olen ainoa, joka voi rangaista poliiseja."
Epäoikeudenmukaisuus sai hänet pitämään -
murhaa normaalina.
Rekonstruoimme aina rikoksen.
Miten rikos tapahtui.
Tässä tapauksessa -
väijytyspaikan valinta -
kertoo Veerappanin älykkyydestä.
Hän valitsi aina neulansilmämutkan.
Mitä sellaisessa tapahtuu?
Kulkuneuvot hidastavat.
Emme saisi kehua häntä, mutta erinomaista.
Erinomaista.
Harikrishna ajoi autoa.
Shakeel nukkui takapenkillä.
Heidän lähestyessään mutkaa…
Veerappan oli laittanut tielle kiviä.
Kun auto teki u-käännöksen,
Harikrishna näki kasan.
Kivet oli järjestelty siististi.
Temppelin näköiseksi, ettei se herättäisi epäilyksiä.
Kun näin valkoisen auton tulevan,
tiesin, että se oli heidän viimeinen päivänsä.
Ammuin heidät yksitellen. Tarkasti päähän.
Siihen päättyi heidän tarinansa.
Veerappan ampui.
Luoti tuli hänen kurkustaan ulos.
Auto täynnä verta.
Shakeel oli konstaapelien välissä. Hänen aivojaan oli kaikkialla.
Istuin paikoillani -
ja olin täysin lamaantunut.
Kuvitelkaa, millaista se oli.
ASHOK KUMAR JA SHAKEEL
Läheiset ystäväni tapettiin niin julmasti.
Menetin itseluottamukseni.
Voitte kai kuvitella,
että ilman tärkeitä ihmisiä, kuten Harikrishna ja Shakeel Ahmed,
STF kärsi valtavasti.
JÄÄHYVÄISET RAKKAALLE
Se oli meistä mahdoton tehtävä.
TAPETUN T. HARIKRISHNAN 70-VUOTIAS ISÄ -
ANTAA POJALLEEN JÄÄHYVÄISSUUDELMAN.
Mielenosoitukset jatkuvat Mysoren kaduilla.
Ihmiset vaativat toimia salakuljettaja Veerappania vastaan -
STF:n työntekijöiden julmista murhista.
Uhrien joukossa olivat Harikrishna ja Shakeel Ahmed.
että rikollisen epäillään menneen rajan yli Tamil Naduun.
Tamil Nadun pääministeri Jayalalitha on luvannut -
tehostaa osavaltioiden rajalla olevan viidakon tutkintaa.
Veerappan teki rikoksen Karnatakan puolella -
ja katosi kätevästi Tamil Nadun puolelle,
kunnes tilanne täällä rauhoittui.
Karnatakan poliisi oli epätoivoinen.
He halusivat myös Tamil Nadun poliisin -
käyvän toimeen tosissaan.
Poliisit eivät lannistuneet.
Kun yksi poliisi kuoli,
toinen nosti kätensä ja sanoi:
"Tulen hänen tilalleen ja teen voitavani."
Eräs mies -
nimeltä Gopalakrishnan Tamil Nadun poliisista -
vaikutti siltä, että hän saisi Veerappanin kiinni.
Hän perusti yksikön -
ja outoa kyllä nimesi sen Viidakkopartioksi.
180-senttinen, vahvarakenteinen.
Lihaksikas kuten Rambo.
"Rambo" Gopalakrishnan.
Hän kirjaimellisesti asui metsässä.
Hän pääsi lähemmäs ja lähemmäs Veerappanin jengiä.
Hänellä oli vahva vaikutus Tamil Nadun poliisiin.
Hän teki uskomattomia tekoja.
Rambolla oli myös -
väkivaltaisen poliisin maine.
Alussa kaikkien vaikeuksien takia -
emme olleet kovin diplomaattisia.
Se oli vaikeaa toisille, ei Veerappanille.
VEERAPPANIN JENGI
Poliisi ei voinut mitään. Ihmiset kärsivät.
Gopalakrishnan löi karjapaimenen kuoliaaksi -
tämän vaimon edessä.
Aina kun kyliin hyökättiin, Veerappan kosti.
Ne olivat vaikeita aikoja. Kun Veerappan kuuli siitä,
Kolathurin torille laitettiin juliste.
Hän laittoi sinne valkoisen kankaan, jossa oli punaista kirjoitusta.
Haaste Rambo Gopalakrishnanille.
"Sinulla ei ole kanttia kohdata minua.
Jos olet, kuka väität, tule kohtaamaan minut."
Se oli iso uutinen. Kaikki nauroivat -
ja pilkkasivat Gopalakrishnania ryhmineen.
Rambon olisi pitänyt rauhoittua -
ja miettiä, miksi juliste oli siellä.
PALARIN TARKASTUSPISTE
Gopalakrishnan toi kaksi autoa.
Kaikki poliisit tulivat.
Mitä ryhmä teki… Emme olleet siellä, olimme muualla.
Noin 15 kilometrin päässä.
Kuulimme kovan pamauksen.
Jyrinä jatkui kymmenen minuuttia.
Kuulosti siltä kuin kukkula romahtaisi.
Maanjäristykseltä.
En tiennyt, mikä se ääni oli,
mutta hän sanoi heti: "Se on tehty."
Yhtäkkiä kuului valtava -
räjähdyksen ääni.
Paljon multaa lensi ilmaan ja tuli alas.
Oli täysin pimeää.
En nähnyt eteeni.
TAMIL NADUN ERIKOISYKSIKKÖ
En ymmärtänyt, mitä tapahtui.
Poliisilla oli jalustoilla olevia konekiväärejä,
jotka ampuivat patruunavöitä.
Mieheni mietti sitä kaikkea ja päätti:
"Pärjään tälle ryhmälle -
vain asettamalla pommin."
Niin hänen mielensä toimi.
Kun lähestyimme paikkaa,
näky oli kamala.
En ole koskaan nähnyt vastaavaa.
Bussi oli vääntynyt ja hajonnut kahtia.
Pensaissa roikkui ihmisruumiiden palasia.
Suolia, pääkallo, kypäriä, vääntyneitä aseita.
22 ihmistä teurastettiin.
Kaksi konstaapelia kantoi Gopalakrishnania.
Hän sanoi, että hänen päähänsä ja suuhunsa sattui.
Hän ei voinut puhua. Hänen jalkansa… Hänestä valui paljon verta.
Molemmat polvet olivat murtuneet.
Hän oli lentänyt muutaman metrin korkeuteen. Pudotessaan -
hän sai vakavia vammoja ja murtumia.
Hän olisi voinut kuolla.
Veerappan kaivoi 13 isoa kuoppaa.
Hän hautasi yli 25 kiloa räjähteitä.
Verilöyly oli valtava.
Veerappanin viimeisin hirmuteko 9. huhtikuuta -
oli erikoisyksikön bussin räjäytys -
lähellä Palaria Mysoren alueella Karnatakassa.
22 ihmistä menehtyi, myös 15 poliisin tietolähdettä.
Veerappan on nyt kyltymätön ihmisten metsästäjä.
STF:n perustamisesta oli kulunut kolme vuotta.
He eivät olleet lähelläkään Veerappanin nappaamista -
tai tappamista.
Siihen vaadittaisiin yli-inhimillisiä kykyjä.
22 ihmistä räjäytettiin taivaan tuuliin.
Se sähköisti molemmat hallitukset.
Pääministerit tapasivat.
He päättivät perustaa yhteisen erikoisyksikön.
Myyttejä -
alkoi syntyä Veerappan-ilmiön ympärille.
Ne olivat hurjia, liioiteltuja tarinoita hänestä.
Muistan, kuinka joku sanoi -
Veerappanilla olevan taikavoimia.
Että viidakon jumala -
auttoi häntä.
Hänestä ei ollut paljon varmaa tietoa.
Siihen aikaan hänestä oli vain yksi kuva.
Tutut viikset ja terävä nenä.
Mutta kukaan ei tiennyt totuutta.
Montako apuria hänellä oli, keitä he olivat,
millaista elämä metsässä oli?
Sitä ei tiedetty.
KUVAJOURNALISTI
Saan mainetta journalistina -
menemällä pidemmälle kuin muut.
Hän sanoi: "Poliisit -
ovat kuin olisin ainoa rikollinen.
Ainoa murhaaja tappoputkessa.
He luovat minulle väärän maineen.
Siksi haluankin vielä elossa ollessani -
ihmisten tietävän totuuden."
Hän oli päättäväinen.
Noin neljän aikaan iltapäivällä -
heimon jäsen, joka oli yhteydessä -
Veerappanin jengiin,
tuli paljain jaloin luokseni ja kysyi nimeäni.
"Sivasubramanian, olen toimittaja."
"Veli haluaa sinun tulevan."
Lehdistönvapaus sallii toimittajan luoda yhteyden rikolliseen.
Neljä miestä khakiunivormussa lähestyi meitä.
Ensimmäinen oli Veerappan ase olkapäällään.
Tummanvihreä univormu, hymyilevät kasvot, mukavan oloinen.
Hän tervehti minua ja kutsui minut sisään.
Hänessä ei näkynyt merkkiäkään julmuudesta.
Ajattelin vain, että minun pitää kuvata häntä.
Valaistus oli hyvä.
Kysyin, saisinko ottaa pari kuvaa.
Hän vastasi eleellä. "Haluatko kuvan?
Arjunan? Toimittaja haluaa näköjään ottaa valokuvan.
Oletteko valmiita?"
Veerappanin nimi oli kaikkien tiedossa, ulkonäkö ei.
"Jos annat ottaa kuvan, emme voi mennä enää minnekään.
Älä tee sitä."
Yritin estää häntä ja jopa itkin, mutta hän ei kuunnellut.
"Voimmeko ottaa sen nyt", hän kysyi.
Hän valmistautui, laittoi ketjunsa näkyville.
Saavutin jotain, mihin toiset eivät pystyneet, ja olin riemuissani.
Paljon valokuvia.
Kiväärit kädessä väijymässä.
Maastopuvuissa aseita kantaen.
Saimme kuvan kaikista jengiläisistä ensimmäistä kertaa.
Se oli hänen suurin virheensä.
Selvitimme jokaisen sukupuun.
Sukulaiset, sukulaisten ystävät.
Saimme tietää, ketkä auttoivat häntä ruoan hankkimisessa,
tiedonkeruussa -
ja jengihommissa.
Tiedoista alkoi olla hyötyä.
Näimme hänen julmuutensa.
Hyvin läheltä.
Emme olleet nähneet sellaista julmuutta ennen.
Meistä tuli voitonhimoisia.
Täysin armottomia.
Sitä ei ymmärtäisi oikeus -
tai ihmisoikeusjärjestöt.
Vain operaatioon osallistuneet -
ymmärsivät asioiden tärkeyden.
Sitten Karnatakan puolelta -
nousi esiin voimakas poliisi, Shankar Mahadev Bidari.
Hän oli todella tehokas ja huimapäinen.
Hän ei ollut vain rohkea, mutta myös hienovarainen.
Shankar Mahadev Bidari näki kuvat syyllisistä.
Tietoa oli jo paljon.
Satoja pidätettiin.
Kaikki epäillyt vietiin -
rakennukseen nimeltä "työpaja".
Se ei ollut paja,
jossa korjataan moottoripyöriä, polkupyöriä tai busseja.
Se oli tarkoitettu ihmisten kiduttamiseen.
KARNATAKAN ERIKOISYKSIKKÖ
Koko Tamil Nadu pelkäsi tätä "työpajaa".
Sellaisen ilmapiirin Bidari loi.
Häntä pidettiin MM Hillsin korkeimman oikeuden tuomarina.
Hänen sanansa oli laki.
Tiettyyn pisteeseen asti riisin saaminen oli helppoa.
Kun Shankar Bidari otti vastuulleen mieheni nappaamisen,
kaikki kilonkin riisiä ostavat kyläläiset -
otettiin kiinni ja heitä kuulusteltiin.
Työpaja oli kuin helvetti.
Esi-isämme kertoivat tarinoita helvetistä.
Meidät heitettäisiin elävinä kiehuvaan öljyyn tai tuleen.
Näimme kaikki ne kidutusmuodot MM Hillsissä.
Se oli iso sali.
15, 20 tai 50 ihmistä saapui bussilla.
Paja jaettiin kahteen osaan.
Ne, joista pidettiin, toisella puolella, ne, joista ei pidetty, toisella.
Silloin Bidari avasi "kolmannen silmänsä".
Kolmatta silmää kutsutaan tuhoajaksi.
Vangit joivat virtsaa.
Nainen joutui istumaan alasti miehen edessä.
Sellaista Shankar Bidarin kidutus oli.
Kaamealle kuoleman tanssille ei näyttänyt tulevan loppua.
Veerappan miehineen iski poliisin saattueeseen.
Kun saavuimme paikalle,
tiellä virtasi yhä verta.
Shankar Bidari tuli ja tarkasti koko paikan.
Hän pyysi minut luokseen.
Hän oli niin älykäs, että muisti kaikkien pajassa olevien nimet.
Hän istui auton konepellillä ja kirjoitti nimiä ylös.
Hän käski ottaa jeepin ja hakea ne kahdeksan ihmistä.
Hän käski laittaa kaikki puun eteen seisomaan.
Se oli selvä osoitus heikkoudestamme.
Häpesin ja minuun koski nähdessäni sen.
Minusta poliisi käyttäytyi kuin rosvojoukko.
Opin yhden asian -
ollessani STF:ssä.
Häntä ei pidä suututtaa,
vaan hillitä.
KARNATAKAN ERIKOISYKSIKKÖ
Olen käsitellyt urani aikana -
terroristeja J&K:ssa, naxaliitteja Keski-Intiassa -
ja kapinallisia Koillis-Intiassa,
mutta Veerappanin metodiikka,
hänen modus operandinsa, oli täysin erilainen.
Veerappan kehitti strategian kokemuksensa pohjalta.
Hän ei opiskellut sissisotaa.
Hän oli synnynnäinen sissi.
Veerappanin väijytystyyli oli tyypillistä metsästykselle.
Kun metsästäjä jahtaa norsua, hän tietää, minne norsu menee.
Hän valitsi paikan, johon kohde tulisi -
ja jossa tämä kuolisi varmuudella.
Veerappan hioi tekniikkansa täydelliseksi.
Muuten hän ei olisi selvinnyt elossa niin kauan.
Valtava määrä ihmisiä meni metsään ja pääsi hengestään.
Se ei ollut minusta oikea tapa.
Asiat voitaisiin tehdä paremminkin.
Kyse oli sissisodan tyyppisestä tilanteesta.
Vaadittiin sissien vastaista taktiikkaa.
Operaation tulisi perustua tietoon.
Tehokkaat kommandot asuisivat metsässä -
ja iskisivät sopivalla hetkellä.
Viidakossa Veerappan oli vahva.
Hän käytännössä varttui siellä, joten se oli hänen kotinsa.
Aivan kuten mekin tunnemme oman talomme.
Löydämme vessaan pimeässäkin.
Viidakko oli hänen kotinsa.
Jengin koko kasvoi hiljalleen. Siitä tuli pieni liikkuva kylä.
TAMIL NADUN ERIKOISYKSIKKÖ
Kuvittelin olevani Veerappan.
Halusin selvittää hänen reittinsä.
Päätin kulkea sitä pitkin.
Kävin kaikissa kylissä ja hankin tietolähteitä.
En kertonut etsiväni Veerappania.
Pyysin heitä vain ilmoittamaan, jos he näkivät metsässä uusia ihmisiä.
He olivat nähneet liikettä, mutta eivät tienneet,
kuka se oli.
"Näimme 20 salakuljettajan kulkevan ohi."
Päättelin Veerappanin jengin olevan lähistöllä.
Mutta jengi oli iso.
Yli sata miestä ja naista.
Navas halusi napata Veerappanin ja saada mainetta itselleen,
kuten Gopalakrishnan.
Hän etsi Veerappania tarmokkaasti.
Ihmiset kertoivat Veerappanille Navasista.
Hän kutsui jengin koolle.
Hän sanoi heille: "Elämästäni tulee vaikeaa.
Kanssani olevat joutuvat vaaraan.
Jos päätätte silti jäädä, olette tervetulleita.
Mennään länteen."
Saavuimme Minchuguli Boliin ja jäimme sinne.
Siellä oli pieni laakso, jonka läpi virtasi vettä.
Alue oli sankkaa metsää,
jossa oli erilaisia isoja puita.
Metsä oli niin sankka, että sen läpi oli vaikea nähdä.
Sen läpi oli vaikea nähdä valoisallakin.
Mieheni päätti, että jäämme sinne.
Sitten eräänä päivänä…
"Meillä ei ole rahaa.
Tarvitsemme rahaa ruokaan."
Sitten hän lähti.
Olin huolissani siitä, että jouduin olemaan pari päivää ilman häntä.
Jatkaessamme eteenpäin saimme tietoa.
"Minchugulissa -
on paljon ihmisen ulostetta."
Sinne lähettämäni kyläläiset sanoivat:
"Santelin salakuljettajia."
Saimme paljon tietoa santelin salakuljettajista.
"Pakko olla niitä."
"Ei, herra", hän sanoi.
"Santelin salakuljettajat syövät vain riisiä.
Riisinsyöjien uloste on keltaista.
Tämä on mustaa.
Nämä syövät hirssiä."
Sen oli oltava Veerappanin jengi.
Olin varma siitä.
Minchuguli on laaja alue.
Se on kahden, kolmen vuoren välissä.
Hän oli varma, ettei poliisi menisi niin kauas.
Hän vaelteli ympäriinsä vapaasti. "Kuka tänne tulisi?"
Hän teki virheen.
Hän teki majoja.
Kokosimme tiimit päivässä.
Karnataka, BSF ja Tamil Nadu suunnittelivat operaation yhdessä.
Oli aikainen aamu.
Sata ihmistä muodosti jonon.
Aloimme hitaasti kulkea paikkaa kohti.
Näimme kahden naisen murskaavan sormihirssiä tai jotain muuta.
Neljä ihmistä pelasi shakkia.
Se oli niin turvallinen paikka.
Yksi vartiopisteistä oli heikko.
Poika kivääri olkapäällään. Hän kiroili.
"Kusipäät, älkää ryppyilkö."
Hän käveli leiriä kohti kiroillen.
Toinen vartija kysyi, mitä oli tekeillä.
"Poliisin tyrannit tulevat."
Hän kysyi ylimielisesti: "Mitä he muka voivat?"
Toinen ei uskonut korviaan. "He laskeutuvat vuorelta."
He näkivät 150 - 200 poliisin lähestyvän.
Yhtäkkiä he huolestuivat.
He alkoivat viheltää.
Vihellystä ja eläinten ääniä.
He alkoivat juosta.
BSF:n väki näki tämän, koska oli vähän ylempänä.
He avasivat tulen.
Tunsimme tulituksen äänen rinnassamme.
En voinut puhua tai hengittää.
En jaksanut nousta ylös ja kävellä.
Ei ollut pakopaikkaa.
Tiesin heidän ampuvan, jos pakenin.
Pidin bambusta kiinni -
ja odotin siellä polvillani.
Poliisi tuli sivusta sisään ja ampui.
Kuullessaan luotien äänen jengi alkoi paeta.
Ryhmä hajosi.
SHANKAR BIDARI VEERAPPANIN MAJAN EDESSÄ
Paikka yllätti meidät.
Kaikki oli systemaattisesti tehty.
Kaikki oli varastoitu, myös makeiset.
Jangirit, jalebit…
Kaikki ruoka säilytettiin siististi pulloissa.
Hänen vaimonsa käytti shampoota.
Fair & Lovely. Sitä löytyi tuubikaupalla.
Poliisi oli saartanut alueen.
He kysyivät: "Oletko Muthulakshmi?"
"Tiedätte, että olen."
He sitoivat mustan siteen silmilleni.
Kun Veerappan jätti jengin Minchuguliin,
jäseniä oli 157.
Miehiä, naisia ja lapsia.
Yhteensä 157 jäsentä.
Palatessaan hän ei löytänyt heitä.
Hän kävi kaikkialla löytääkseen kadonneen jenginsä.
Hän ei löytänyt ketään.
Poliisi otti kaikki kiinni ja ampui heidät.
Miehet, naiset ja lapset tapettiin ilman armoa.
Se oli hänelle hyvin traumaattista.
Veerappanin jengi oli hajallaan metsässä.
Saimme heidät silti kiinni.
Saimme kiinni ja hoitelimme heidät.
Osa pidätettiin, osa tapettiin.
KOTEYUR MANI
Tapoin 13 jengin jäsentä.
Jos olisin jatkanut STF:ssä, olisin tappanut Veerappaninkin.
Harikrishna ja Shakeel Ahmed.
Kostin heidän puolestaan.
SETHUKULI GOVINDIN VAIMO
Kun Veerappanin jengistä oli jäljellä kuusi jäsentä,
Veerappan sai tietää lopustaan.
Varmasta lopustaan.
Kunnia kuuluu Shankar Mahadev Bidarille.
Erinomainen ylipäällikkö.
Muthulakshmi oli saatu kiinni.
Hän oli kaunis.
Jos hän ottaisi osaa kauneuskilpailuun,
hän voittaisi aivan varmasti.
Naisilla oli yleensä 300, 400 grammaa koruja.
Mutta Muthulakshmilla oli noin 750 grammaa koruja.
Kaikki tulivat katsomaan minua.
En tiennyt sen johtuvan siitä, että olin Veerappanin vaimo.
Mietin vain sitä, mitä minulle tehtäisiin.
Kymmenen minuuttia siitä,
kun nainen tuotiin leiriin, Bidari saapui.
Hän oli luodinkestävässä autossa.
Shankar Bidarilla oli mukanaan India Today -lehti.
"Tiedätkö, kuka tämä on", hän kysyi.
ETSITTY VAIMO
Siinä oli kuvani.
"Tiedän." "Kuka se on?"
"Se olen minä."
"Oletko tarpeeksi kuuluisa ollaksesi India Todayssä", hän kysyi.
En vastannut.
Poliisin saatua minut kiinni mieheni hurjistui.
"Olen mies ja olen nyt yksin. Voin tehdä, mitä haluan."
Hänestä tuli peloton.
No, hän oli jo peloton.
Mutta hän tunsi, ettei mikään rajoittanut häntä enää.
Lempeys, jonka näin Veerappanin kasvoilla tavatessamme, oli poissa.
Hänen kasvonsa olivat synkät. Ne kuvastivat tuskaa hänen sydämessään.
Hän kysyi yhtä asiaa.
"Valokuvaamisen sijaan -
voitko kuvata minusta videon?"
Sanoin, että voimme tehdä sen.
Kun Veerappanin haastattelut televisioitiin,
kaikki Tamil Nadussa olivat liimautuneina telkkareihinsa.
Vuosien vieriessä -
Veerappan antoi enemmän haastatteluja.
Voitte kai kuvitella, että niistä tuli jättimenestys.
Vanha nainen sanoi: "Pelastajamme ja Jumalamme on saapunut."
He reagoivat niin Veerappaniin.
Se oli uskomatonta ja hyvin outoa.
Hän esiintyi -
tyypilliseen tapaansa hyvin ylimielisesti.
Tuntui kuin hän olisi sormiaan napsauttamalla -
ottanut huippupoliitikkojen ja byrokraattien nimet.
Ihan kuin sanoakseen heille,
miten asioita tulisi hoitaa.
Show siis jatkui.
Tekstitys: Katri Martomaa