NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Aiemmin tapahtunutta...
Kirjoitin tärkeimmät asiat ylös.
Kirje?
Kuningatar Aanya, saanko kertoa teille tarinan?
Yhdeksän vuotta sitten vanhin ystäväni, prinssi Harrow,
nousi Katoliksen kuninkaaksi.
Eräänä päivänä saapui kaksi vierailijaa kaukaisesta kuningaskunnasta.
Minun vanhempani.
Tänä talvena ruokamme loppuu kesken,
ja 100 000 ihmistä kuolee.
Voin käyttää titaanin sydäntä loitsussa, oka lämmittää koko maan -
ja mahdollistaa suuret ruokavarastot.
KIRJA 2 - TAIVAS KAPPALE 6 - TITAANIN SYDÄN
Rakas Callum.
Vuosien mittaan olen sallinut sinulle oman rauhasi.
Isäpuolenasi annoin sinulle tilaa.
Luulin, että tarvitset sitä kuolleen isäsi rakastamiseen.
Olisin voinut olla läheisempi sinulle ja osoittaa rakkauteni sinua kohtaan -
häiritsemättä suhdettasi isääsi.
Tiedän, etten ole oikea isäsi,
mutta silmissäni ja sydämessäni olet poikani.
Näen sinut minussa. Olen ylpeä sinusta. Rakastan sinua ehdoitta.
Ei ole helppoa.
Et kai osaa lukea?
Kirjoittaessani tätä aurinko laskee -
ja kuunvarjon salamurhaajat juonivat murhaani.
Pari kuukautta sitten kostin Xadialle.
Tänään on heidän vuoronsa.
Aika on vähissä, joten minun on kysyttävä itseltäni:
Mitä ehdin vielä antaa pojilleni?
Tässä kirjeessä -
kerron valheen, toivomuksen -
ja salaisuuden.
Missä hän on?
Olen pahoillani. En ole tottunut näin pitkiin tarinoihin.
Piti käydä nopeasti veskissä.
Voinko jatkaa?
Jatka vain, lordi Viren.
Tiedän tarinan lopun, mutta on kiva kuulla vanhemmistani joltakulta siellä olleelta.
Sinä jos joku tiedät,
että tarina vaikuttaa kertovan eeppisistä taisteluista ja olennoista,
mutta kertookin lopulta uhrauksesta ja rakkaudesta.
Tulta!
Tähdätkää kivien väliin! Saamme kahlittua sen!
Tähdätkää keskelle!
Tuohon halkeamaan!
-Entä nyt? -Työntäkää!
Yli laidan!
Se legenda oli totta.
Titaanin sydän säteilee elämää ja magiaa!
-Pystytkö sinä... -Voimme pelastaa heidät kaikki.
Väkemme saa ruokaa.
Amaya!
Sinä teit sen!
Sisko?
Amaya!
On enää tunti auringonnousuun. Ei oteta riskiä lohikäärmekuninkaan kanssa.
-Viedään sydän nopeasti takaisin. -Selvä. Mahdollisimman nopeasti.
Loukkaantuneet on jätettävä taakse.
Ei ole varaa hidastella.
"Älä turhaan kuiskaa, Viren. Olen kuuro."
"Ei hätää. Jahka saan levättyä hetken, pääsen takaisin omin voimin."
Emme jätä sinua yksin.
Jään Amayan luo. Palaamme kotiin yhdessä. Viekää te muut sydän takaisin.
Hekin haluavat kiirehtiä.
Ei käy.
-Mutta he sanoivat... -Ketään ei jätetä. Edes loukkaantuneita.
-Teet näin vain vaimosi siskon tähden. -Tämä on lopullinen päätökseni.
Poissa ollessani Ezranista tulee kuningas -
ja sinusta hänen kumppaninsa, puolustajansa ja neuvonantajansa.
Pian te kohtaatte historian suuren valheen.
Neuvonantajat ja oppineet väittävät, että historia kertoo voimasta.
He kertovat maiden ja imperiumien synnystä ja tuhosta.
Tarinoita armeijoista, taisteluista ja ratkaisevista voitoista.
Mutta se ei ole oikeaa voimaa, vaan pelkkää valtaa.
Uskon, että todellinen voima syntyy haavoittuvaisuudesta, anteeksiannosta -
ja rakkaudesta.
On olemassa kaunis toinen totuus.
Nämä todellisen voiman hetket vaikuttavat heikkoudelta tietämättömille.
Minäkään en pitkään tiennyt sitä.
Pyydän, ettet veljesi kanssa usko historian kertovan voimasta.
Uskokaa siihen,
että se voi kertoa rakkaudesta.
Rayla?
Epätavallinen nimi.
Niin on.
Ihmisvanhempani pitivät epätavallisista nimistä,
Villads hiljaisella D:llä.
Oikeassa olet.
-Mitä teet elääksesi? -Olen salamurhaaja.
Ai, et vitsailekaan.
Minun pitäisi olla salamurhaaja, mutten ole ikinä tappanut ketään.
Ehkä vielä joku päivä. Älä luovu unelmistasi.
Kiitos rohkaisusta,
mutten ole varma, onko salamurhaaja oleminen unelmani.
Mikä sitten on unelmasi?
Kunpa tietäisin.
Titaanin sydän painoi,
ja haavoittuneet olivat raskas taakka,
joten matkamme murrokselle eteni toivottua hitaammin.
Aurinko nousi.
Kun näin sen horisontissa,
tunsin sen niskassani.
Kuin kuuman kohtalon, jonka tiesin lähestyvän.
Puskimme eteenpäin toivoen pakenevamme läpikulkumme seuraamuksia.
Tuolla sisäänkäynti on. Olemme melkein perillä!
Nopeammin! Täysillä!
Yhtäkkiä kuumuus katosi.
Tunsin kylmänväristyksen, kun varjo peitti auringon.
Helpotuksen sijaan -
tunsin jäätävää pelkoa.
Ukkonen.
Myrsky oli saapunut.
Olen hullu ukko,
mutta haluan sanoa erään viisauden.
Miksipä ei. Pidän viisauksista.
Elämä on kuin joki.
Hienoa.
Juuri tätä pelkäsin.
Kovin pitkälle ei näe. Saatoin jo mainita, etten minä näe lainkaan.
Mainitsit kyllä!
Ei voi tietää, minne elämän joki taittuu.
-Sen suuntaa ei tiedä lainkaan. -Miten tämä muka auttaa?
Älä yritä ohjata jokesi suuntaa.
Voit vain ohjata ainoastaan yhtä asiaa. Itseäsi.
Mieti itseäsi. Kuka olet? Minkä tähden elät?
Kun tiedät sen, joki näyttää suuntasi.
Sitten tiedät, että etenet oikein.
Uskomatonta, Villads.
Kun aloit puhua, odotin sinun lässyttävän sekavia,
mutta tuo oli kaunista.
Kerron hänelle myöhemmin!
Emme selviä tästä!
Pidätellään lohikäärmettä, jotta sydämen kantajat selviävät!
Seis!
Tänään on meidän vuoromme uhrata.
Viekää titaanin sydän turvaan ja pelastakaa väkemme!
Matkaan.
Voin auttaa.
Aanyan puolesta!
He hankkivat meille lisäaikaa. Me selvisimme!
-Mitä nyt? -Viren.
Ilman hänen loitsuaan sydän on arvoton, ja tämä menee hukkaan.
Mitä yrität sanoa?
Nähdään tuolla puolen.
Kun näin äitisi viimeistä kertaa, hän sanoi: "Nähdään tuolla puolen."
En tiedä, mitä tuolla puolen on, mutta vahdin sinua ja veljeäsi -
aina.
Kiitos.
Älä vielä kiitä.
Meidän pitää paeta!
Kuulin kuningatar Sarain viimeisen hengenvedon.
Palasimme kotiin.
Xadia riisti rakkaita läheisiämme.
Menetys muutti elämämme pysyvästi,
mutta heidän uhrauksensa muutti maailman.
Titaanin sydän uhkui uskomatonta elämänvoimaa!
Se loitsu toimi! Se sai aikaan hedelmällisyyttä ja runsautta.
Ne 100 000 ihmistä pelastuivat.
Perheet juhlistivat elämäänsä.
He olivat turvassa ja yhdessä.
Molemmat kansamme tiesivät, ketä kiittää elämästään.
Näitä uskomattomia sankareita.
Niistä kolmesta kuningattaresta ja äidistä tuli legendoja.
-Ansaitsin hänen kohtalonsa. -Otan osaa.
Teidän korkeutenne, hän odottaa teitä.
Selvä.
-Oletko valmis? -En,
mutta ovet voi avata.
Callum, haluan kertoa elämästä -
ja varttumisesta. Joskus tapahtuu muutoksia,
joita ei odota.
Yritin olla epäitsekäs kuningas, mutta isänä toivoin jotain itsekästä.
Toivoin, että sinä ja Ezran olette vapaita.
Älkää tekin antako historian päättää tulevaisuuttanne.
Vapauttakaa itsenne menneisyydestä. Oppikaa siitä ja sitten luopukaa siitä.
Kuvitelkaa ja luokaa itsellenne parempi tulevaisuus.
Olen pahoillani, ettette päässyt tuntemaan äitejänne.
Kiitos tästä tarinasta.
Olen onnekkaana kuullut monta hienoa tarinaa. Näin tiedän heistä.
He olivat erittäin rohkeita, vahvoja ja viisaita.
Sallikaa minun sanoa, että he olisivat olleet ylpeitä teistä.
On ehkä outoa, sillä emme ikinä tavanneet, mutta kaipaan heitä kovasti.
Kuningatar Aanya, ymmärrättekö nyt, miksi uskon siihen,
että jos äitinne olisivat täällä, he taistelisivat puolellamme?
Lienet oikeassa. Niin he tekisivät.
-Mutta minä en. -Mitä?
Olemme Katolikselle paljon velkaa -
heidän hyvyydestään, rohkeudestaan ja uhrauksistaan,
mutten voi hyvittää 100 000 ihmisen pelastumista -
lähettämällä miljoona ihmistä kuolemaan.
Etkö kuunnellut minua?
Kuningas Ahling.
Auta puhumaan järkeä hänelle.
Ymmärrämme toki Katoliksen ahdingon,
-muttemme voi enää... -Pelkuri!
Petturit.
Te kaikki täällä olevat -
petitte ihmiskunnan!
Olen pahoillani, mutta...
Unohda merkityksetön anteeksipyyntösi.
Vaara lähestyy. He ovat pian valtakunnassanne.
Saatte kaikki maksaa siitä, ettette kuunnelleet minua.
Olet varmaan miettinyt sitä salaisuutta, jonka mainitsin.
Hyviä uutisia.
Salaisuus piilee Kolttosmajassa, jossa olet juuri nyt.
-Hyvä suunnitelma, vai mitä? -Kiva, että olemme Kolttosmajassa, Syötti.
Mene yläkerran pelihuoneeseen.
Piilotin sinne kuution, jonka jokaisella sivulla on riimun kuva.
Se on muinaisesine, joka on siirtynyt sukupolvissa.
Sen omisti Xadiassa haltijavelho, arkkimaagi Aaravos,
kaikkien kuuden alkulähteen mestari.
Se on avainlaatikossa, sillä se tunnetaan Aaravoksen avaimena.
Legendan mukaan se avaa jotain mahtavaa Xadiassa.
Ehkä sinä saat tietoosi avaimen salaisuudet.
Vielä yksi todella salainen bonussalaisuus.
Tiesitkö, että katkera ystävämme Syötti pitää salaa mahan rapsutuksesta?
Pullea mököttäjäni!
Olen sinusta varmaan hullu merikapteeni, mutta olen viisas.
Myönnetään. Olet viisas.
Haluatko tietää elämän toisen salaisuuden? Vedenkestävät sukat!
Se on kielikuva. Mieti sitä.
Näytit juuri sukat. Kielikuvat eivät toimi noin!
-Mistä hyvästä tämä on? -Olet veljeni ja kaikkeni.
Onko tämä jekku?
-Ei. Rakastan sinua. -Minäkin sinua.
Alammeko jo olla lähellä?
Olemme lähellä.
Haistan maan.
Mikä tuo oli? Oliko se varjo?
Kysyt väärältä merirosvolta.
Tuolla on jotain.
Tekstitys: Jussi Luntiala