‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בפרקים הקודמים, בנסיך הדרקונים...‬
‫מכתב?‬
‫יום יבוא ואתה תבין.‬
‫אני רוצה שתפתח אותו, כאשר...‬
‫ובכן...‬
‫אתה תדע מתי.‬
‫מה זה המקום הזה?‬
‫חכה. קאלום...‬
‫אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫אני יודע מה קרה. הוא מת.‬
‫הו, לא.‬
‫- פרק 3 - אשליות והטעייה -‬
‫קאלום, אני מצטערת.‬
‫ניסיתי לספר לך שהמלך מת.‬
‫האב החורג שלי.‬
‫בשבילי הוא יותר ממלך.‬
‫נכון, האב החורג שלך.‬
‫ניסיתי, אך לא מצאתי את הרגע המתאים.‬
‫כל פעם שניסיתי, הרסתי,‬ ‫ואז זה נהיה יותר קשה.‬
‫ריילה, די.‬ ‫אני לא יכול לדבר על זה עכשיו.‬
‫אני רק חושב‬
‫על איך לספר לאזראן שאבא שלנו מת.‬
‫אני מצטערת, קאלום.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫היה לך כיף בדייט הקטן שלך?‬
‫מה קרה?‬
‫מה הוא עשה לך?‬
‫לא קרה שום דבר.‬
‫קאלום לעולם לא יפגע בי.‬
‫הו.‬
‫אז למה את מייבבת?‬
‫זה לא רגש, סורן.‬
‫הכוונה שלי, האם את בסדר?‬
‫כן. אני אהיה בסדר.‬
‫כי... את אחותי, כפי שאת יודעת.‬
‫אני תמיד כאן בשבילך, כדי להחטיף למישהו,‬
‫או כל דבר שאת צריכה.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-טוב.‬
‫אנחנו חייבים להחזיר את הנסיכים.‬
‫כל מה שצריך, מה שיהיה יהיה.‬
‫אני מקווה שהרגש שלך לא יפריע לנו לעשות‬
‫את מה שרצינו לעשות.‬
‫הוא לא יפריע.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫קאלום?‬
‫בוקר טוב, אז.‬ ‫-היה לי עוד חלום מוזר.‬
‫ברחתי מהיפופוטם גדול...‬
‫זה שעשוי מטופי, אתה זוכר?‬
‫אה, נראה לי.‬
‫רק שהפעם, מישהו רכב על הגב שלו.‬
‫זה היה האופה! ההוא שלא אהב אותי.‬
‫הוא יחבב אותך אם תפסיק לגנוב עוגות.‬
‫אני מבוקש על פשעים נגד הקינוחים.‬
‫והוא אמר להיפופוטם שאני עוגה,‬ ‫כדי שירדוף אחריי.‬
‫אז...‬ ‫-הייתי מאפה נמלט.‬
‫זה היה נורא.‬
‫והחלק הכי גרוע היה...‬
‫שהוא צדק.‬
‫אני הייתי מעדן.‬
‫בוא נצא לטיול.‬
‫טוב, אזראן.‬
‫רציתי לדבר איתך על...‬
‫החיים, ואיך זה להתבגר.‬
‫ואיך זה שלפעמים ישנם...‬
‫שינויים...‬
‫שאתה לא צופה.‬
‫אתה מדבר על ה"סנדוויצ'ים"?‬
‫לא! מה פתאום. לא על זה.‬
‫לא, בהחלט לא.‬
‫אזראן...‬
‫במשך זמן רב, התייחסתי אלייך כאל ילד,‬
‫וזה לא היה הוגן.‬
‫התבגרת כל כך,‬
‫ואני ממש גאה בך.‬
‫הו.‬
‫כן.‬
‫אבל כשאתה מתגבר, לפעמים צריך...‬
‫להתמודד עם משהו בלתי צפוי.‬
‫אני יודע.‬
‫באמת?‬
‫אני יודע שכולם סומכים עליי‬ ‫שאלמד את זים לעוף.‬
‫אבל זו רק ההתחלה.‬
‫מישהו צריך להסביר את מה שהוא צריך לעשות.‬
‫את מה שהוא צריך להיות.‬
‫והוא היה אמור ללמוד את הכול‬ ‫ממישהו גדול וחזק, מלך הדרקונים.‬
‫אבל... זה לא אפשרי.‬
‫כל מה שיש לו זה אני.‬
‫היי, אל תהיה כל כך קשה עם עצמך.‬
‫זה לא קל,‬ ‫אבל אנחנו תמיד איתך.‬
‫ריילה ואני... וכנראה גם בייט.‬
‫כולנו בשבילך.‬
‫תודה, קאלום. אני מעריך את זה.‬
‫אבל הלוואי שאבא היה כאן.‬
‫אני תוהה מה הוא היה עושה.‬
‫מה הוא היה אומר לזים.‬
‫כשהייתי קטן, ולא הייתי מקשיב לו,‬ ‫אבא היה אומר,‬
‫"אזראן, אתה מופרע!"‬
‫אז ניסיתי את זה עם זים,‬
‫"אזימונדיאס, אתה מופרע!"‬
‫אבל הוא לא מבין אותי.‬ ‫אין לו אפילו ידיים.‬
‫אולי אני פשוט מתגעגע לאבא.‬
‫הוא היה יודע מה לעשות, נכון?‬
‫קאלום?‬
‫מה קרה?‬
‫כלום, אז.‬
‫גם אני מתגעגע אליו.‬
‫לא הייתי מסוגל.‬
‫לא יכולתי לספר לו.‬
‫קאלום...‬
‫ואני מבין למה לא סיפרת לי.‬
‫כשמישהו חשוב לך, קשה לפגוע בו.‬
‫גם אם אתה מתכוון לספר לו את האמת.‬
‫עדיין הייתי צריכה לספר לך.‬
‫זו זכותך לדעת.‬
‫נראה לי שעמוק בפנים כבר ידעתי.‬
‫קיוויתי שאם לא אחשוב על זה, אולי‬
‫זה לא יהיה נכון.‬
‫אבל הוא מת.‬
‫הוא באמת מת.‬
‫האש...‬
‫לא, לא, לא!‬
‫מי אתה?‬
‫כשסורן אמר שאבא רוצה שנחזור,‬ ‫ידעת שהוא משקר.‬
‫כן.‬ ‫-אלא אם...‬
‫אולי סורן רצה להגן עלינו.‬
‫כן, ממש.‬ ‫הוא ממש נראה כמו מישהו מתחשב,‬
‫רגיש, ובכלל מישהו עם המון רגשות.‬
‫את צודקת, זה לא הסגנון שלו.‬
‫אין לנו ברירה.‬ ‫אנחנו חייבים לעזוב.‬
‫וכדאי שעכשיו.‬
‫להתרחק מהם ככל האפשר,‬ ‫לפני שהם ישימו לב שעזבנו.‬
‫וואו, חכי רגע.‬
‫הם חברים שלי.‬ ‫-אבל הם שיקרו לך.‬
‫סורן שיקר.‬ ‫קלאודיה סיפרה את האמת.‬
‫אי אפשר לעזוב.‬ ‫-לעזוב?‬
‫כן, מצטער, אבל...‬
‫החלטנו שאנחנו עוזבים היום.‬
‫המשימה להשיב את נסיך הדרקונים לזאדיה,‬
‫היא החשובה ביותר אי פעם.‬
‫לא נוכל לשוב איתכם.‬
‫הו.‬
‫אתה בטוח? כאילו, אבא שלך יהיה מאוכזב.‬
‫סורן! מה נסגר איתך?‬
‫אני רק מנסה...‬ ‫-לא!‬
‫תפסיק, סורן!‬
‫טוב. תעשי מה שבא לך.‬
‫עש מטופש!‬
‫אל תתייחסו אליו.‬
‫אבל לפני שאתם הולכים, קאלום...‬
‫יש לי משהו לתת לך.‬
‫באופן פרטי.‬
‫הו, אה... בסדר.‬
‫אז, לסגור את הדלת? להשאיר פתוחה?‬ ‫מה את...?‬
‫אתה יכול לסגור.‬
‫אז דלת סגורה. טוב.‬
‫אוקיי.‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫משהו ש... נפל לך.‬
‫זה... המכתב שלי.‬
‫ממנו.‬
‫לא פתחת אותו?‬
‫למה שאפתח? הוא בשבילך.‬
‫אם כי, למען הסדר הטוב,‬
‫יכולתי לפתוח ולסגור בקלות עם קסם.‬
‫אז... עשית זאת?‬
‫אני? לעולם לא נדע.‬
‫אבל, לא!‬
‫ובכן...‬
‫אתה מתכוון לפתוח את זה?‬
‫לא, אני עדיין לא מוכן.‬
‫תודה, קלאודיה.‬
‫על לא דבר.‬
‫אז אני מניחה שזה הזמן להיפרד.‬
‫זים! קדימה!‬ ‫אהבת להיות בתיק כשהיית ביצה.‬
‫תראי, ריילה!‬
‫הוא עדיין לא עף, אבל הוא לפחות בטוח...‬
‫היי! איך אתה...?‬
‫בייט! אתה לא עוזר!‬
‫תן לי לנחש.‬
‫אחרי שהלכתי, היא ניסתה להשפיע עליך‬
‫ולשכנע אותך לחזור.‬
‫לא. היא לא.‬
‫למעשה, קלאודיה מבינה כמה זה חשוב‬
‫לקחת את זים לזאדיה.‬
‫הו. איזו הפתעה.‬
‫אבל בסדר.‬
‫כן. למעשה, היא כל כך מבינה את החשיבות,‬
‫שהיא וסורן רוצים לבוא איתנו.‬
‫מה?‬
‫זה הרעיון הכי גרוע שיש!‬
‫למה זה רע? הם מציעים לעזור.‬
‫או, שזו מלכודת.‬
‫קאלום, אתה סומך עליהם, בסדר.‬
‫אבל אם הם יבואו איתנו,‬
‫עד שנדע את האמת, זה יהיה מאוחר מדי.‬
‫אתה מבין את זה?‬
‫אנחנו נפסיד הכול.‬
‫אז מה עלינו לעשות?‬
‫איך נוכל לדעת אם זו עזרה או מלכודת?‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫אני מצטערת, היית באמצע מדיטציה?‬
‫אכן כן.‬
‫עכשיו כבר לא. טוב.‬
‫אנחנו עוזבים, ובני האדם האחרים,‬
‫באים איתנו‬
‫ואת לא מרוצה מזה.‬
‫קאלום סומך עליהם.‬
‫אבל לדעתי הם מסתירים משהו.‬
‫תראי,‬
‫לכל אמת, יש את הצד האפל והחשוך.‬
‫תחשבי על חצי הירח.‬
‫כבר עשית את זה.‬
‫אה, באמת?‬
‫אמממ. טוב, זה מה שיש לי...‬
‫אלא אם את זקוקה למפלצת מפחידה‬ ‫או למזון מזויף. ייתכן?‬
‫למען האמת...‬
‫יש משהו שאת יכולה לעשות.‬
‫יש!‬
‫איפה קאלום ואזראן?‬
‫הו! הם יבואו בקרוב.‬
‫אזראן מתארגן עם הדרקון.‬
‫זה היה תענוג לארח את כולכם כאן.‬
‫נהניתי מאוד מההתגנבויות שלכם‬ ‫מבעד להגנות שלי‬
‫ומחילול המקום הקדוש הזה בימים האחרונים.‬
‫זה יהיה בודד...‬
‫שקט, אבל בודד בלעדיכם.‬
‫אני אתגעגע אליכם מאוד!‬
‫אליס, את תמיד מוזמנת לכאן.‬
‫וגם את, כמובן.‬
‫את כבר לא צריכה את האשליה,‬ ‫אך אני מקווה שזה יזכיר לך‬
‫שתמיד יש מישהו ששומר עליכן.‬
‫אוקיי! כולם פה עכשיו.‬
‫אפשר לצאת לדרך!‬
‫בסדר גמור.‬
‫זה הזמן ללכת לארץ הקסומה ולעשות משהו.‬
‫אז את מוכנה לעשות זאת בדרך שלי, נכון?‬
‫כן, אין דרך אחרת.‬
‫יפה. כשיגיע הזמן לתקוף, אני אתן את הסימן.‬
‫מה הסימן?‬
‫הסימן... כאשר אתקוף את האלף.‬
‫זה הולך להיות מסע ארוך.‬
‫אני אסתובב ליד סבך השיחים הזה‬
‫ואנסה למצוא פירות יער או משהו כזה.‬
‫הו, לא. זו מלכודת.‬ ‫-אכן.‬
‫אבל למה? חשבתי שאנחנו חברים.‬
‫מצטער, אבל לא.‬
‫אני בחור נחמד‬ ‫ואנשים לפעמים מקבלים רושם מוטעה.‬
‫אתה לא דובר "סרקסטית", נכון?‬
‫לא, אני לא.‬
‫אייבה, חכי! תחזרי לפה!‬
‫אני מצטערת, חמוד.‬
‫אתה צריך לבוא איתי.‬
‫את לא רואה אותי.‬
‫בצד שלך...‬
‫זו רק מראה רגילה.‬
‫מה? את בורחת?‬
‫היי! אחד מהנסיכים הקטנים רוצה להילחם?‬
‫האלף הזו היא פחדנית!‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני יודעת שזה כמו בגידה‬ ‫אבל אתה לא יכול ללכת.‬
‫יש לעשות את מה שנכון.‬
‫אתה צריך לחזור הביתה.‬
‫בבקשה תגיד משהו, קאלום.‬
‫תגיד משהו! תגיד שאתה שונא אותי.‬
‫כל דבר!‬
‫סורן! משהו לא בסדר.‬
‫זה טריק!‬
‫טריק? אנחנו? לא נכון!‬
‫את סרקסטית!‬ ‫-נכון.‬
‫מה עשית, אלף?‬
‫אני לא יכולה לחכות למבט המטופש שלך‬ ‫אחרי שתראה את זה.‬
‫אליס! תראי להם!‬
‫הגיע הרגע, אייבה!‬ ‫טריק קולר אבן הירח!‬
‫הם... אשליות.‬
‫מה?‬
‫הם לא אמיתיים?‬
‫זו הכוונה ב"אשליות", סורן!‬
‫אפילו לא קרוב! חה-חה!‬
‫איפה הנסיכים האמיתיים?‬
‫קלאודיה! הם בורחים!‬
‫לא. הם לא.‬
‫קלאודיה, בבקשה! אל תעשי את זה!‬
‫תעצרי! תני להם ללכת!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מגן עליהם מפנייך!‬
‫טעות גדולה, קורבוס.‬
‫להתראות! אני אתגעגע אליכם!‬
‫אל תשכחו אותי!‬
‫בבקשה!‬
‫הצלחנו! צדקתי!‬
‫נכון. צדקת.‬
‫הלוואי והייתי טועה. אני מצטערת.‬
‫אתה תשלם על זה, בוגד.‬
‫בוגד?‬
‫גנרל אמאיה ביקש שאגן על נסיכי קאטוליס.‬
‫ואתם ניסיתם לחטוף אותם.‬
‫כל מי שחושב ש"קורבוס הוא בוגד",‬
‫שירים את ידו.‬
‫שניים נגד אחד, בוגד.‬
‫מה נעשה?‬
‫בגדנו בחברים שלנו, וזה היה לחינם!‬
‫זה לא היה לחינם. תראי!‬
‫הדרקון.‬
‫עדיין יש לנו את הדרקון!‬
‫בוא החוצה, חתיכת...‬
‫אני שונא את הירח!‬
‫זה בסדר, זים!‬ ‫אתה יכול לצאת כעת!‬
‫אנחנו בשמיים!‬
‫רוצה להרגיש איך זה?‬
‫קדימה, תפרוש כנפיים!‬
‫כן!‬
‫תרגום כתוביות: דוד מלכה‬