PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
V předchozích dílech...
Možná je to jen zrcadlo.
Ze všech pokladů a artefaktů v doupěti dračího krále a královny
měli tohle u sebe nejblíž. Musí být důležité.
Píšeš dopis králi?
Musí si dělat starosti. Ať ví, proč jsme odjeli a že nám nic není.
Počkat. Oni to nevědí?
Vrátíš se s hroznou zprávou, že princové zahynuli.
Co mám dělat, když budou naživu?
Budeš vědět, co dělat.
Calluma a Ezrana najdeme s tou odpornou, krvelačnou, vražednou elfkou.
Tam! Tam je najdeme.
Do toho.
KNIHA 2. NEBESA
KAPITOLA 2. ZDÁNÍ KLAME
No tak. Dělej. Na co čekáš?
Je to měsíční elfka. Navíc unesla prince.
- Musíš... - Já vím.
Ještě nikdy jsem na nikoho neútočil ve spánku. Nepřijde mi to... fér.
Mám ji vzbudit?
Jak dlouho musí být vzhůru, aby to bylo „fér“? Deset vteřin? Pět?
- Jen vteřinu. - Napočítám do tří.
Raz, dva...
Jak jsi odolala uspávacímu kouzlu?
Pomohla mi tahle krásná růže.
S trnem v prstu se spí těžko.
Bojuješ, nebo chystáš vystoupení?
Říkám to pořád dokola. Nohy se v šermu nepodrážejí.
Máš ještě nějakou radu? Ráda bych se poučila.
Sorene!
Nějaká poslední slova?
- Co „horké bahno“? - Jak to myslíš?
Přestaň!
- Callume? - Neperte se. Nejste nepřátelé!
- Chce mě zabít! - Unesla tě.
Mrskla mi bahno do pusy!
Dobře! Nechte toho. Hned vám to vysvětlím.
Zaprvé netuším, co tady děláte, ale rád vás vidím.
To jako vážně? Napadli mě. Jak...
Jo, rád vidím svoje dlouholeté kamarády.
Ale ne že zavraždíte moji novou kamarádku Raylu,
- která je... - Je to elfka!
- Hodná elfka. - Co tím jako myslíš?
Unesla tě i s princem Ezranem. Jak může být hodná?
Neunesla. Šli jsme s ní dobrovolně.
Už je pozdě. Pojďte si trochu odpočinout.
Jestli vás ráno nepřesvědčím, můžete se do sebe pustit. Dobře?
Fajn.
- Fajn. - Klidně.
- Zabijeme tě až ráno. - Výborně.
Ukážu vám, kde můžete přespat.
- Čišelo z tebe sebevědomí. - Vážně? Když myslíš.
Trochu ses rozcuchal.
Dobré ráno. Asi.
Netuším, jestli je den nebo noc.
Dobrý den a dobrou noc!
Nastal velký den, záhadné zrcadlo.
Dnes mi odhalíš svá tajemství.
Vážně nás našli. Snad se Claudia nezlobí.
Posledně jsi ji připoutal ke zdi.
Navíc jsi jí ukradl primární kámen. A pak jsi ho rozbil.
Jasně. Ale co moje vlasy?
Vypadají trochu zplihle.
Koho se snažíš ohromit? Claudii?
Cože? Prý že se snažím...
Už je to lepší?
Už vím, co se děje.
Proč se paktují s tou elfkou.
Nemluv na mě, dokud si nedám ranní lektvar.
Dobře. Pokračuj.
Pokousala je a nakazila je měsíčním šílenstvím.
- Cože? - Ono existuje!
- Kde jsi o něm slyšel? - Na táboře.
- Musíme něco udělat. Táta nám dal úkol. - Přivést prince domů.
Jasně. Leda by došlo k nějaké hrozné nehodě.
- Cože? - Nic. Jde mi o to, že...
Nacpeme je do pytle!
Sorene, jsou to naši kamarádi.
Měli bychom se je snažit přesvědčit slovy, ne silou.
Takže jim musíme mazat med kolem huby.
Palačinky!
Vážně je to dobrota.
Neskutečně nadýchané, že?
Jak se ti to povedlo?
Oddělíš bílek od žloutku a vyšleháš z něj tuhý sníh.
A přidáš špetku temné magie.
Když už víme, že vás neunesla, měli byste se vrátit domů.
I s vejcem.
Vajíčka by se skvěle hodily k palačinkám.
My už to vejce nemáme.
Cože?
Kam se podělo?
Hned to zjistíš.
To je mazel!
Je to dráčátko!
Ahoj.
Počkat.
Kam se podělo: „Není to vejce, ale mocná zbraň.“
To pořád platí. Jednoho dne by mohl rozsévat zkázu.
Ale teď je to jen mláďátko!
Hezky si ho prohlídni, protože ho vrátíme jeho matce v Xadii.
Nemůžeme domů. Mise je důležitější.
Musíme jim mazat med kolem huby.
Všichni se musíte vrátit.
Protože králi, tátovi, se hrozně stýská.
Všimla sis, jak se na mě ta elfka dívala? Asi po mně jede.
Ona po tobě nejede. Jde po tobě.
Sorene, umřel jim táta
a ty jsi jim o tom lhal. To se nemá.
Ty zase kvůli palačinkám vraždíš nevinná stvoření!
Zkusil jsem je „přesvědčit slovy“, jak jsi chtěla.
- Zkusíme můj přístup. Hrubou sílu. - Ne!
Zkusím Calluma ještě přesvědčit.
Zkusím něco, co je ještě silnější než svaly.
Nějaké kouzelné svaly?
Důvěru.
Nedá se jim věřit.
Chápu to. Nemáš Claudii ráda.
Několikrát se tě pokusila zabít.
Ale myslela si, že se nám snažíš ublížit.
O to nejde, Callume. Vím, že vám lžou.
Vím to, protože...
Protože...
Ťuky ťuk.
Takže vy jste...
Vyrušila jsem něco mezi...
Mezi mnou a Raylou? Ne.
Já ji tak nevidím.
Vidím ji jako zabijáka. Jako kamaráda zabijáka.
Jo, jasně. Taky takové kamarády mám.
Chtěla sis promluvit?
Ano. Musím ti povědět o pár věcech, co se seběhly.
O dobrých i špatných věcech.
Rozbil jsem ti primární kámen. Jen abys věděla.
- Jak... - Roztříštil se. Jo.
- Nehody se stávají. - Bylo to naschvál.
- Musel jsi k tomu mít důvod. - Taky že měl! Jsi nej, Claudie.
Už se to asi nedá napravit,
ale co kdybych ti ukázal pár magických měsíčních míst?
Nebudu proti.
Nemůžeš přece ublížit dítěti.
Ale kdyby měl nehodu,
protože dělal nějakou nebezpečnou pitomost,
mohl by si za to sám.
Ahoj, kamarádi.
Ezi, draku,
vlčí děvče, vlku
a Mlasku, ty zářivče jeden.
Jak se vede, ropušáku?
Mám nápad na super zábavu.
Ale je dost nebezpečná a možná budeme mít pár nehod.
Ale bude to hlína. Jste pro?
- Jo! - O co jde?
Vlastně... O co jde?
Claudie, to je Lujanne.
- Je měsíční mág a iluzionistka. - Vy jste iluze?
- Ne, jsem... - Vypadáte tak opravdově!
Já jsem opravdová.
Přesně to by řekla iluze.
A najednou se vypařila.
To je krása.
- Jo. K čemu jsou asi ty runy? - Nejspíš to jsou úžasná kouzla.
Škoda, že to nejde bez primárního kamene.
Cože? Ale jde.
Myslel jsem primární magii. Ne tu tvoji.
Tu moji?
Temnou magii.
Vždycky šeptáš, když někoho odsuzuješ?
Promiň, já to tak nemyslel. Jen jsem si zamiloval magii
- a mrzí mě, že už nemůžu kouzlit. - Ale můžeš.
Chci se učit primární magii, ale s tou se musíš narodit.
Proto je temná magie tak super.
Vezmeš stvoření, která v sobě magii mají, a prostě ji z nich vyždímáš.
Už zase to děláš, ty kritiku jeden.
Já se na to dívám takhle.
Lidé se s magií nenarodili. Nic jsme do vínku nedostali.
Ale stejně dokážeme úžasné věci.
Přesně o tom je temná magie.
Promiň, ale není pro mě.
- Takže se prostě sklouzneš po laně? - Přesně tak.
Říkám mu skluzo-rychlo-lano.
To je fajn jméno.
Určitě nás udrží? Zym je z toho nervózní.
Hele. Nic to není.
Byla to paráda!
Tak jo, Zyme. Uvidíš, jak se létá.
Jo!
Zyme, neroztáhl jsi křídla. O to přece šlo.
Zkus to ještě jednou. Co kdybys tentokrát jel jako první?
- Žádná sláva. Jsou to jen... - Zříceniny!
- Miluju starověké zříceniny. - Fakt? Já taky.
Když zavřeš oči, můžeš si to představit.
Všechno bývalo plné magie.
Nádhera.
Jo. Nádhera.
Nezavřel jsi oči.
Jen počkej, až uvidíš měsíční nexus.
Měli bychom se vrátit, až vyjde měsíc.
Super.
Platí.
Platí!
Můžeš vyrazit.
O čem dumáš?
O ničem! O čem dumáš ty?
Říkám si, že by ses měl sklouznout.
Jen do toho.
Leda by sis myslel, že by sis mohl ublížit.
Ne. Vůbec nic mi nehrozí.
Jen ten kolík ještě jednou zkontroluju.
Bezpečněji to nejde.
Nedá se jim věřit.
- To už jsme si vyjasnili. - Už mám důkaz.
Soren Ezranovi postavil lanoskluz. Byla to past.
- Chtěl, aby měl nehodu. - Jak to víš?
Trochu se viklal kolík.
- Trochu? - Rozhodně se viklal!
Proto ho Soren přibil, než se šel sklouznout.
Takže se viklal, ale on ho zase přibil.
Asi ti to nevysvětluju nejlíp, ale prostě mi musíš věřit.
Vidím, že tomu věříš.
Ale Sorena a Claudii znám už roky. Tebe ještě ne.
Zkoušíš nový účes?
- Jakýsi květinový drdůlek? - Vypadá hezky. No a co?
Musíme prince přesvědčit, aby se vrátili.
Musíme se soustředit na misi, ne na zábavu.
- Postavil sis skluzavku. - Radost jsem z ní neměl!
Lujanne, potřebuju pomoc.
Hledáš-li moudrost, pokusím se ji napodobit.
Starý iluzionistický vtip.
Jasně.
Potřebuju, aby mi kamarád důvěřoval. Nevěří mi. Asi je to moje vina.
Něco před ním tajím. Neřekla jsem mu pravdu.
Raylo, podívej se na měsíc.
Světlo dopadá jen na jednu polovinu. To ale neznamená, že tam ta druhá není.
Taky máš své skryté stránky.
Jestli chci, aby mi věřil, neměla bych mu říct pravdu?
Když někomu věříš, přijmeš i stránky, které nikdy nepoznáš.
Ne, tak to podle mě není. Lhaní a zastírání pravdy se od sebe moc neliší.
Pevné vztahy vyžadují upřímnost. Úplnou pravdu.
Zníš jako moji první tři manželé.
Nechci mu ublížit, ale musí znát pravdu.
Už to před ním nemůžu tajit. Musím mu říct o jeho tátovi.
- Jsem ráda, že jsem ti pomohla. - Nepomohla. Mýlíte se.
Vážně? Nebo mám jen jinou pravdu?
Sérum prozření zboří všechny iluze
a já konečně uvidím, co jsi vlastně zač.
Nic?
Nic!
Nic nedokážeš. Jsi k ničemu.
Myslel jsem, že budeš něčím výjimečným. Něčím důležitým.
Co je to za místo?
Ahoj.
Měsíc dneska září.
Vrháme stín.
Tvůj stín právě držel můj stín za ruku?
Myslíš?
Pojď! Ukaž mi nexus.
Páni.
Jako by měsíc byl přímo tady.
Takže, Claudie...
No?
Znám tě už dlouho.
- Jo, já taky. - Jasně, znáš se už od narození.
- Callume, vždycky mě umíš rozesmát. - Ty mě taky.
Taky mě nutíš přemýšlet. Vidím díky tobě svět z jiné perspektivy.
Páni. Najednou nemám slov.
To nevadí.
Můžeme tady jen stát.
Potichu.
Počkej.
Callume, musím ti něco říct.
Callume?
Ráda tě vidím. Musíme si promluvit.
Vím, co se stalo.
Umřel.
Ale ne.
Překlad titulků: Hana Mišove