DEKAMERON
Pustite me! Nisam učinila ništa loše!
Sve si učinila loše!
Ovuda!
Ubit će me!
Brže!
Zaustavite je!
-Eno je! -Gdje?
Ondje!
Idi onamo!
Nastavite!
Vidio sam da se krije.
Ovuda!
Ovamo!
Ne smije nam pobjeći!
Hajde, Sirisco.
Misia!
Ovuda!
Jacopo!
Mama!
-Mama! -Jacopo!
-Mama! -Ovdje sam.
-Mama. -Ovdje sam.
Ovdje sam.
Mama!
Čekaj.
-Mama. -Jesi li dobro?
-Dobro sam. -Ozlijeđen si?
Nisam. Samo se bojim.
Jesi li ti dobro?
Opečena sam i sramim se.
Sve je ovo zbog mog prijateljstva s Tindarom.
-Ne. -Iznevjerila sam te.
Dobro.
Pogledajte iza vrata.
Puno je ovdje vrata.
Puno prostora!
Taj pauk može biti bilo gdje.
-Želim reći da je lijepo. -Krasno.
Hvala, da.
A Pampinea to uništava.
Ovo su izgradili benediktinci, a sad je sve puno njezinih šešira.
Neki su zbilja pretjerani.
Većina ih je pretjerana!
To je žena o kojoj si govorio?
Da. Puno mi znači što si slušala.
Hvala.
Moramo je naći,
moramo je se riješiti,
a onda ćemo zajedno biti u ovoj krasnoj vili.
I biti kao plemenitaši!
Možemo piti vino i pričati priče o perverznim ženama!
-I perverznim redovnicima. -Da.
A sad, molim vas, dobro otvorite oči.
Ali oprezno.
Oprezno.
Zavarat će vas
jer je lijepa.
Idite!
-Kamo? -Ovuda.
Mislila sam da si mrtva.
Zamalo da me nisu ubili ti odvratni plaćenici.
Licisca je kuja. Pitala sam se: „Gdje je Misia kad je trebaš?”
Čudno je što si ti Filomena.
Ne, to ima smisla.
Drago mi je što te vidim.
Nedostajala si mi.
I ti meni, voćko što se lako bere.
Hvala, panju kvrgavi.
Ali moramo Pampineju naći prije njih.
Pokušala je spaliti Stratiliju.
Neka je nađu.
Ne mogu dopustiti da je ozlijede.
Ne možeš ili nećeš?
Reci mi što sam sve propustila.
Stratilia!
Mali moj, dobro si!
Ratnik si u srcu, kako sam i mislio.
Stratilia, htio sam ti nešto reći.
Shvaćam zašto si me odbila ono prije kod lomače.
Tad si bila zauzeta.
Ali kad sam te vidio u opasnosti, očajnički sam ti poželio pružiti udobnost.
Bogat sam. Mogu te zaštititi.
A tu je i, kako znaš,
žestoka erotska veza među nama.
Zato te sad pitam,
posve smiren...
Dobro.
Ozlijeđena si?
Ta riđokosa rospija ukaljala je tvoje dragocjene noge?
Trebamo liječnika.
Jacopo. pošalji po Sirisca da pozove glasnika
da ode po liječnika.
Novac nije problem. U ovom je slučaju neiscrpan!
Prestani govoriti.
-Da prestanem? -Nikad ne prestaješ.
-Ljubavi. -Molim te, prestani govoriti.
Dođi.
Stratilia, gdje je Dioneo?
Mrtav je.
Mrtav?
Mrtav.
O, Bože!
Sranje! Što ću sad?
Ne znam. Zdravo.
Ne, Stratilia, molim te.
Teško sam ozlijeđena.
Molim te, možeš li pomoći?
-Mogu, Licisca, ali neću. -Molim? Zašto?
Vodim svog sina odavde, zauvijek.
-Da? -Da.
-Kamo ćemo? -Nekamo drugamo.
Bez tvoje ću pomoći umrijeti ovdje.
Moram otići odavde.
I ja želim otići kao i ti.
Mama, budi dobra.
Nikad mi više neki plemić neće biti važniji od nas, Jacopo.
Ali ona nije plemkinja. Sluškinja je.
Dobro si slušao.
Idi u kolibu i spakiraj naše stvari.
Pobrinut ću se za nju.
Ali odlazimo u zoru.
-Mogu li se igrati s Tindarom? -Ne.
Lezi na stol.
Ovo će ti biti grozno.
Da sam bar vidjela kako se ovo raspada!
Je li ti drago što su Ruggiero i njegovi luđaci dobili što su zaslužili?
Da, drago mi je.
Čekaj!
Što je?
Ruggiero je unutra.
Ruggiero je živ?
Nisi li rekla da su svi umrli od kuge?
-Ne. -Nije još živ ili nisu svi umrli od kuge?
Oboje.
Što se događa?
Pampinea...
Što je s njom?
Htjela je da ubijem Ruggiera.
Učinila si to?
Da, recimo.
Uglavnom.
Da, jesam, učinila sam to.
Natjerala te da ubiješ?
Bio je ondje pa se to moralo učiniti.
Ne, nije.
Izgledaš uznemireno. Oči su ti zamagljene.
Ma daj!
Iste su kao uvijek.
A ja sam ista Misia.
Na brodu Brassy Saint Plovio je mornar Ivy
A kad se nasmiješio
Misia, znam da je voliš, ali poslije ovoga je moraš ostaviti.
Pomoći ću ti. Ona je zla.
Ne smiješ joj biti nimalo odana.
Što će biti s tobom ako ne odrežeš trulež?
-Bit ću dobro. -Nećeš biti dobro.
Zgazit će te. Nestat ćeš.
Sranje.
Želim je izrezati.
Kao da se gušim.
Kao da se gušim. Pomozi mi, molim te.
Želim da budeš slobodna.
Možeš biti slobodna.
Tako se osjećam s tobom.
Pampinea?
Pamp...
Pogledajte ovdje. Straga je ormar.
Pampinea?
Je li unutra?
-Jest. -Stvarno?
A, misliš na... tijelo svoje žene Neifile.
-Da. -Žao mi je.
Lagao sam.
-Što? -Prije negoli je umrla.
Mogu li to poništiti?
Nisam siguran.
Hoćeš li mi pomoći da je pokopam?
Ne mogu to sam.
Da, pomoći ću ti, Panfilo.
Da.
Čim nađem Pampineju
i bacim je kroz prozor!
Viknuo sam zbog nje.
Shvaćam.
Mogao bi se pomoliti.
Činilo se da uživa u tome, zar ne?
Moji novi prijatelji!
Sad žive ovdje i svi su jednaki.
-Možda je u zidovima. -Sitna je. Stala bi u veliku staklenku.
Idemo, brzo!
Pripazite na staklenke.
Dragi svemogući Oče…
Oče, znam, rekao sam da nisam bio siguran u Tebe,
ali prihvatit ću kakvu mi god milost pružiš.
Bilo kakvu mrvicu.
Ne mogu podnijeti ovu tugu,
ovaj gnjev, ovu krivnju.
Pomozi mi.
Neifile, pomozi mi.
Tiho.
Dobro.
Još nismo ni počeli. Diši, dušo.
Čemu perje?
Idu preko nazubljenog vrha strijele, da se ne ukopa preduboko.
-Aha. -Problem je naći te nazubljene dijelove.
Udahni, dva, tri…
Gdje si to naučila?
Leonardo je pogodio omiljenog psa pa sam ga ja spasila.
Neće mu biti drago kad vidi vilu.
Tjednima je mrtav.
Moram otići odavde.
-Dobro. -Jebote!
Prvi je najgori.
Sin ti je sladak.
Da, moj Jacopo.
Leonardo mu je otac.
To je…
-To je iznenađujuće. -Da.
Pričaj mi još o svojoj vezi s tim groznim plemićem.
-Bože! -Dobro. Počelo je lijepo.
Leonardo je bio vrlo romantičan kad je bio raspoložen.
Rekao mi je da me voli.
Sramim se priznati koliko je dugo to palilo.
Dok nije postalo očito da mu nije stalo.
Tad sam rodila Jacopa i morala ostati.
-Niste bili skupa kad je umro? -Ne, godinama.
Nisam ni spavala u kući. Ali bio je velikodušan.
Rekao je da će Jacopu ostaviti sve što mu pripada.
-Vila može biti njegova. -To više ništa ne znači.
Nikad i nije.
-Dobro. -Jebena strijela!
-Ti govori. -Dobro.
Filomena mi je sestra, kako doznajem,
a to mi je tajila i držala me kao sluškinju.
Onda si i ti plemkinja.
Ništa više negoli tvoj sin.
Cijeli sam život prala podove svog oca i sestara,
koji su znali tko sam ja i to im je bilo sasvim u redu.
Spavala sam na prljavoj trski,
dok su oni spavali u perju i smijali se.
-Smijali su se dok su spavali? -Smijali su se mom poniženju.
Plemići.
Ljudi.
Htjela sam vjerovati da je Tindaro bolji od Leonarda,
da će ovaj put biti drukčije.
Ali razlika je samo u tome što je njegova sebičnost
bila mnogo manje očita.
Uživala sam u moći, ali ne volim njega.
Tindaro mi ništa ne znači.
Ni meni.
-Ma tko ih sve jebe! -Da, tko ih jebe!
Dobro, preživjet ćeš.
Mislim.
Samo digni nogu na povišeno i odmori se prije odlaska.
Hvala što si se pobrinula za mene.
To je glupost od koje ne mogu pobjeći.
Uzmi me, smrti.
Neka me Stratilia nađe i zaplače.
Dok sam bila vani,
mislila sam na tebe
i to bi me ugrijalo.
Draga si mi.
Znam.
-Osjećam se slobodno. -Zajebi Pampineju.
Da, tko je jebe!
Arriguccio, jesi li pretražio tavane?
Nema joj traga, Sirisco.
Imamo tri tavana.
Izbrojio sam četiri.
Sirisco, možda bismo mogli zajedno istražiti podrum
i usput pojesti nešto te hrane koju si obećao.
Kako možeš jesti u ovakvom trenutku?
Pampinea nas možda upravo promatra!
Samo podsjećam da gladujemo.
Sirisco, mogu li nešto reći?
Kao prijatelj?
Dragi prijatelj.
Možda malo previše razbijaš glavu oko te Pampineje.
Smotala te?
-Ne. -Potplatila te?
-Nije. -Da, je.
-Ne. -Paučice!
Prijatelju, smiri se. Ta ti žena više ne može nauditi.
Znaš da me iskoristila?
Čak mi je lagala i rekla da da nosi moje dijete.
-Ljubavnica ti je. -O, da.
Voljela je ovo.
Bože.
Zbog te sirene sam budala.
-Ne, Sirisco, nisi. -Imaš pravo, ovo je besmisleno.
Nema moć nad nama.
Da odemo po hranu?
-Natrpajmo se. -Da.
Kao svinje! Dođite.
Dođite.
-Moramo li otići? -Da.
-Može li Tindaro s nama? -Ne.
Izgubit ću prvog prijatelja. Tek sam ga stekao.
-Nije ti prijatelj. -Je.
Žao mi je, dušo. Steći ćeš drugog.
Kamo idemo? Gdje je to? Znaš li?
Ne znam! Dobro?
Ali znat ću.
-Rekla je da vila pripada meni. -Ne pripada jer se nisam udala za njega.
Za njih si ti seljak. Nitko i ništa. Stepenicu iznad blata.
-Kako to možeš reći? -Jer sam i ja to.
Nije to ništa strašno. Ali tako nas svijet vidi.
Drago mi je što smo to što jesmo.
Rekla je da vila pripada meni, a ona je bogata.
Što ako je sve ovo za nas?
To bi moglo biti naše, zar ne?
Moglo bi biti.
Da.
Ako to uzmemo.
Brate, jesi li bolestan?
Nisam.
Trebao bih biti.
Kakav se to muškarac ne može ni ubiti?
Slabašan, valjda.
Da… točno.
Točno sam to.
Slabašan.
Osjećam se ispuhano.
Prazno.
I ja.
Unatoč tome što sam pristojno pitao,
izgubio sam jedinu ženu koju sam ikad volio…
Romantično.
Ona je bar još živa.
Neifile me ostavila.
Nemam nikoga…
A ja sam kriv za to.
Mogao sam je pustiti da bude redovnica.
Nisam se morao oženiti njome.
I ja sam sâm kao ti.
Ne, nisi.
Jesam.
Našao sam ženu koju cijenim,
ne samo kao objekt, nego kao osobu.
A ta žena nikad me neće voljeti!
Praktički je mrtva.
Moje oko.
Jao.
Moj vražji zaručnik.
Bivši zaručnik.
Izgledaš...
Kao vizija?
Htio sam reći da izgledaš uništeno.
Ali,
da, poput vizije si.
Jesam li je dobro volio?
Volio si je dobro, ali pogrešno.
Žao mi je što sam i tebe pogrešno volio.
Pa i nisi me baš volio.
Mislio sam da te volim.
Možda nisam jer se to lako pretvorilo u mržnju.
Mene cijeli život pogrešno vole.
Ili, bolje reći, nikako.
Kad izađe sunce, otići ću iz okova svega toga.
-Što to znači? -Dalje ću sama.
Nezavisnost je najveći luksuz.
Sve ću uzeti za sebe.
Ne zvuči li to divno?
Ne.
Nimalo.
Najdivnije je kad imaš nekog koga ćeš voljeti.
-Da skočim u ovaj opkop? -Ne.
Kad prođe kuga, možeš doći živjeti sa mnom u Firenci.
Kao sluškinja?
Kao prijateljica.
Više ne želim sluge.
Nikad nisam čula ništa luđe.
Ja da ne radim.
Što ćeš učiniti?
Više nećeš raditi za Pampineju.
Da, imaš pravo.
Neću.
Da.
Kad odemo, više je nikad nećeš morati vidjeti.
Da.
Samouvjerenost je moćna i sad je na našoj strani.
Ovo je pripadalo tvom ocu i sad pripada tebi.
Ako se netko ne slaže, imat će posla sa mnom.
Polako, mama!
Mrzim to cvijeće.
Uzimam vilu.
Mogu s vama?
Odjebi!
Baš dobro.
To izgleda super. Izgledaš kao dama.
Puno sam ljepša od Pampineje, Jacopo.
Spremna sam.
Andreoli.
Što ti se dogodilo?
Istukli su me.
Što se tebi dogodilo?
Umrla je?
Žao mi je.
Lagao sam joj na kraju.
Znala je to.
A baš smo obećali da više neće biti laži.
Jako se bojala.
I umrla je uplašena.
Ne mogu se probiti kroz patnju koju osjećam.
-Što želiš da ti kažem? -Istinu.
Mrtva je.
I?
Nisi poseban zbog svoga gubitka.
Svi smo patili.
Stotinu sam puta isporučio poruku o nečijoj smrti.
A obični sam zgodni glasnik.
To je grozno i nikad se nećeš oporaviti.
Ovo je grozno
i nikad se neću oporaviti.
Da.
To je istina.
Možda te mogu oraspoložiti još jednom lošom vijesti.
Imaš li knjigu Avijanovih basna?
Znaš čitati?
Ne, ali svejedno me mogu zanimati knjige.
To je istina.
Vikont Leonardo ima krasnu knjižnicu
i na raspolaganju ti je.
Sad je, valjda, tvoja.
Drš'te je!
Ajme!
Stratilia.
Izgledaš sjajno.
Sirisco, uzimam vilu.
Pripada Jacopu, a ja sam njegova majka.
Možeš ostati kao majordom.
Uzimaš vilu?
Jacopo je nasljednik. Tako je to.
Je li?
Jer vila nije ničija.
Leonardo je mrtav.
Svi moramo dijeliti njezine resurse. Treba pripadati ljudima.
Jacopo je čovjek.
I ja sam.
Sad sam ja na redu.
Bože dragi!
Imamo posla s još jednom kujom.
Prijatelji, dođite. Praznici su završili.
Panfilo. Sjedni s nama.
Imam groznu novost.
Plaćenici dolaze.
Oni plaćenici?
Oni koji su mi ovo učinili?
Stalno kuka zbog noge.
-Koliko vremena imamo? -Možda nekoliko sati.
Glasnik Andreoli rekao mi je da dolaze.
Rekao im je da vilu čuvaju oklopljeni vitezovi.
-Ne čuvaju je. -Zna to. Htio je da dobijemo na vremenu.
Svi šutite.
Licisca, zahtijevam još informacija.
Koliko je tih plaćenika?
Postoji li šansa da su jači od mene?
To je omanja vojska.
Srećom, ovdje smo. Sama je vila dobro utvrđena.
Trebamo plan.
-Možemo im platiti. -Da.
Sirisco, ima li Leonardo skrivenu sobu s blagom?
Imamo Pampinejin miraz.
O, da.
Golemi miraz kojim se nadala da će kupiti Leonardovo srce.
Kurva.
Ne, tad bi Leonardo bio kurva.
-Pristali bi? -Možda. Jako su pokvareni.
Mora upaliti.
A u međuvremenu se nastavlja naša potraga za Pampinejom.
-Našla sam Pampineju! -Molim?
Pampinea, trebamo tvoj miraz da bismo spasili vilu.
Gdje su ti dragulji?
Što? Moj miraz?
Da se nisi usudila!
U kovčegu!
U kovčegu.
Gdje je?
Gdje je ta fina torba?
Je li ti netko kopao po stvarima?
Sjedni.
Dolaze vojnici, je li?
Ako će nas miraz spasiti, svakako, uzmite ga.
Šuti.
Gdje je Stratilia?
Dugujem joj ispriku.
Naravno da nije vještica.
Kloni je se.
Svima vam dugujem ispriku.
Toliko sam htjela ljubav da sam je izmislila i malo se izgubila u lažima.
Izgubila si se?
Izmanipulirala si sve njih.
Znam.
Žao mi je, Sirisco.
Jako se stidim.
Prekasno je.
Torba nije ovdje. Miraz je nestao.
Gdje je, Pampinea?
Pokupila si ga dok te Sirisco lovio?
Časna riječ, nije kod mene.
Lažeš.
-Kunem se da ne lažem. -Laže.
Dobro, stanite.
Možda se samo mora malo očeličiti prije negoli nam to kaže.
Očeličiti? Pa ne sprema se pojesti kukca.
Našim se prijateljstvom kunem da miraz nije kod mene.
Prijateljstvo?
-Još misliš da ti je prijateljica? -Jesmo prijateljice.
Misia! Ona misli samo na sebe i kako bi zadovoljila svoje interese.
Kad bilo kako zakažeš, glumi da si pala u njezinom srcu.
To je laž.
A onda se osmjehne i dopusti ti, samo ovaj put, da zaslužiš oprost.
Nakratko je zadovoljna.
Ti si zadovoljna jer je ona zadovoljna.
Ali zadovoljna je samo zato što zna da njezin sistem pali.
Dokazala si to.
-Nije to tako jednostavno. -Jest, Misia!
Znam to jer sam i ja to.
Bila sam to.
Misia, ne.
Misia, to nije istina.
Misia, molim te,
odmakni se od te žene.
Misia, znaš da te volim.
Pa ionako nam nije od koristi bez dragulja, pa…
Vodite je, momci.
-Beskorisna si. -Vrijeme je da se oprostimo, gospo.
-Idemo. -Sirisco, ne.
-Zbogom. -Ne!
Možda je netko od tvojih siromašnih prijatelja
naišao na moj miraz.
Što si rekla?
Ne zamjeram im.
Takvi su po prirodi. Ne mogu si pomoći.
Otiđi odavde što je moguće dalje.
Ne možeš mi reći da odem.
Tko misliš da si ti?
Tko misli da sam ja?
Nije li to očito?
Sirisco, to je nož.
To je onaj kojeg si čekala.
Tvoj voljeni vikont Leonardo.
Napokon sam ovdje.
Oprosti, zadržale su me venecijanske kurve, ali vratio sam se.
Spreman sam za upoznavanje sa svojom novom mladom.
I cijelu ću je isisati.
Ali znaš li što trebam prije toga?
Miraz.
To mi je plaća.
Iskreno, samo sam te zato odabrao. Pa, mislim, pogledaj se.
Onda, gdje su?
Pokaži mi dragulje.
Nemam ih.
-Misia, pomozi! -Idemo!
Misia, ne želim ići!
Misia, kako si mogla?
-Misia! -Stani!
-Misia! -Prestani!
Ne daj im da me izbace!
-Sirisco, trenutak, molim te. -Neću preživjeti bez tebe!
Molim te.
-Stani! -Dosta! Dosta!
Zbogom, Pampinea.
Ne.
Znam da će ti i samoj biti sasvim dobro.
I nama će.
Misia, slušaj me. Molim te.
Molim te.
Zbogom!
Svi smrdite!
Sad će sve ovdje biti drukčije!
Sirisco, svi vi,
vrijeme je da pozornost obratimo
na nekog tko ju je zaslužio.
Neifile.
Dođite.
Hvala.
Prijatelji…
Došao sam kako bih izbjegao istinu.
Kako bih dobio na vremenu ugodnom zabavom.
Praznik.
Ali svaki praznik prođe.
A sad...
Ostala mi je samo istina.
Neifile, bez tebe…
Izgubljen sam.
Držao sam sestru kad je umrla.
Prije same smrti
nije više vidjela.
U tom trenutku
i moje su oči zakazale. Toliko sam htio biti na njezinome mjestu.
Fiammetta.
Čistila je kamine umjesto mene kad bih bila preumorna.
Ja sam imao Lisabettu.
I Carlotta.
Luigija, Antonija.
Freduccija.
Rambalda.
Scarlatu i Tedalda.
I majku Caterinu.
Umrla je dok me rađala.
Moj ju je mozak ubio čak i kad sam bio beba.
I Dionea.
Moj je stric umro na nogama, što me…
Ne znam, rastužilo me.
Znao me udarati iza uha, ali svejedno je bio dobar prema meni.
Lupetta.
Bila je lijepa i nježna.
Imala je velika stopala.
Prokleta kuga.
O, ne.
Konj ju je udario.
Moja Lucia.
Mrzila me do samog kraja.
Shvaćam je.
Parmena.
Moja golubica.
Violetta.
Lauretta.
Mama.
-Eduar... -Tata.
Hej. Licisca.
Hej, čekaj.
Želiš razgovarati o njemu?
-Još ne želim razgovarati s tobom. -Oprosti.
Lagala sam jer me otac zamolio da lažem.
Ne mogu ti oprostiti nijednim dijelom svog bića.
Moramo pokušati. Čemu obitelj ako nemaš njihovu bezuvjetnu ljubav?
Sad te moram gledati kao obitelj?
Kad si ti to trebala učiniti?
Sigurno ne sve sve godine kad sam čistila govna iz tvoje noćne posude
-i prala tvoju zasranu odjeću. -To zvuči kao da sam uvijek zakakana.
Nikad nisi radila ništa teško. Uvijek sam ja.
Po tome se razlikujemo.
Nisam radila ništa teško? Apsurdno!
Što si ikad učinila za nekog drugog?
Ukorila sam Pampineju u korist Misije.
A kad si nešto učinila za mene?
Spasila sam ti život.
Kad si to učinila?
Rekla sam ti da je tata mrtav, kako ne bismo umrle od kuge i to nas je spasilo.
Kako to misliš?
Bio je mrtav.
Rekla si da je umro.
Lagala sam.
Ostavile smo ga da umre sam?
Shvatio bi.
Kako si mogla?
Očito bi umro, kao što bismo i mi umrle da smo ostale.
Spasila sam nas.
Ma da, zaboravila sam da smo spašene.
Ne želim biti vezana za tebe.
Stalno zadovoljavati tvoje potrebe i služiti ti.
Bespomoćna si
i zaslužuješ ostati sama.
Znam da ja to želim.
Nisam imala izbora.
Mislila sam da je Leonardov.
Nema Leonarda.
Reci im.
Reci im da sam morala uzeti miraz.
To je sva moja vrijednost.
Čekaj.
Kamo ideš s tim?
Vila je u drugom smjeru!
Stani! To je moj miraz!
Da, jebote, gospođo.
Jebiga!
Prijevod titlova: Ivan Zorić