Kom, då.
Ska du kissa eller inte?
Först vill du gå ut, sen ångrar du dig.
Du vill kissa, sen ångrar du dig. Hur ska du ha det?
Okej. Ett sista försök. Här? Inte?
Kom igen.
Hallå? Larmcentralen?
Polis, brandkår eller ambulans?
Jag står vid Pont de l'Alma. Det har hänt en olycka.
- Det ser allvarligt ut. - Vi kommer direkt.
Ingen fara.
ÅTTA VECKOR TIDIGARE
Påminn mig. Varför kommer prinsessan Diana?
Hon bad oss om ett möte. Jag kunde knappast säga nej.
Det skulle du aldrig göra.
Sist tog du på dig dina cowboyboots.
- Jaså? - Ja, och tajta jeans.
Tony Blair, sheriffen på Downing Street.
Hon har William med sig. En sån överraskning.
Han har vuxit.
- Ja. - Ser gullig ut.
För en utomjording.
Ge dig.
Jag ropar på barnen.
Euan! Kathryn! Nicky! En framtida kung vill leka med er!
- Välkomna. - Vad trevligt.
Hur var resan?
- Bra. - Så bra. Tack.
- Bra. - Vad trevligt.
Du fick visst besök av prinsessan Diana.
Ja, hon och prins William besökte Chequers förra veckan.
- Euan! - Will!
Vi spelade fem-mot-fem.
Jag håller mig utanför.
Fotboll, alltså.
Ja!
Vi åt lunch. Sen tog prinsessan och jag en promenad på ägorna.
Hon känner att hon har mycket kvar ett erbjuda i allmänhetens tjänst.
Mycket energi.
Är du rätt person för det? Officiellt?
Tänk på hennes insats med landminor.
För två år sen var ett globalt förbud otänkbart.
Nu har nästan hundra länder gått med på att förbjuda dem.
När Diana pratar, lyssnar världen.
Ja.
Hon ville veta om jag, eller regeringen,
kunde nyttja hennes förmågor på ett mer formellt vis.
Om jag kunde erbjuda en officiell roll...
Eller vi.
...så skulle det uppskattas enormt.
Jag brukar säga att man inte kan vara med till hälften.
Antingen är man med eller inte.
Som att sitta i regeringen eller inte.
Hon är pojkarnas mor och därmed alltid välkommen på palatset.
Som frånskild och inte längre kunglig, får Diana nu lära sig skillnaden
mellan att vara en del av kungafamiljen och att inte vara det.
Seså, Wombat. Dags att gå upp.
Semester.
Tjoho.
Kom igen.
Pst.
Vem brottades du med i sömnen?
Godzilla.
Vann du?
Han fick stryk.
Han fick stryk!
- Wow. - Från Mou Mou.
- Frun. - God morgon.
- Hej. Tack. - God morgon.
Så där.
God eftermiddag.
- Det är ingen lång tid. - Tio dagar.
Ja, med vattenskidor och Nerf-pistoler.
Och hur mycket Street Fighter du vill.
Jag ville bara åka bort när er pappa ordnar en stor 50-årsfest för du-vet-vem.
Jag ville inte vara i landet då.
Okej.
- Ska du eller jag döda honom? - Jag gör det.
Nej...
- Underbart. Han är där inne. - Ja, sir.
Det är minst 50 journalister och fotografer vid grindarna.
De är perfekt placerade i väntan på hedersgästen.
Bäst att jag inte snubblar, då.
Har min familj hört av sig?
- Påminnelserna gick ut för två veckor sen. - Några svar?
Det är viktigt att drottningen deltar.
Så vitt jag vet,
är det bara prinsessan Margaret som har bekräftat.
Kan du följa upp det med sekreteraren och betona att det är viktigt?
Javisst.
Drottningens samtycke skulle förändra synen på Camilla.
Det är det enda som betyder nåt.
Det ordnar sig. Det ger sig med tiden.
Diana och jag har varit skilda i ett år och separerade i fem.
Det är på tiden, älskling.
Jag får besöka henne själv.
Hallå?
- Var är du? - I Paris.
Jag väljer tyger och sängkläder till huset i Malibu.
Bröllopet är om tre veckor. Det måste ordnas nu.
Jag vet inte om jag ska skratta eller gråta.
Det här är tidernas chans, och du väljer tyger.
Du måste komma till Saint-Tropez.
Jag behöver hjälp med en speciell gäst.
- Vad är det för gäst? - Det får du veta när du kommer.
Men det är en mycket speciell gäst, så kom ensam.
Ta inte med fröken Bikini.
- Vem? - Lycksökerskan.
Lämna henne och hennes badkläder i Paris.
Med underkläder, tyger och örngott.
Är allt bra?
Ja. Det gällde en affärskris.
Pappa behöver min hjälp.
Jag vet. Det är det sista jag vill göra just nu.
- Men om pappa säger "hoppa", så... - Var inte sån nu.
Det är ju sant. Kom, gå, hoppa, sitt...
Om några veckor
är vi i Kalifornien,
och då är det ett helt hav mellan honom och oss.
Säg hej, pojkar.
- Hej. - Hej.
Ers Kungliga Höghet.
Mou Mou.
Tack för att vi fick komma.
- Ers Kungliga Höghet. - Tack.
Kul att se dig.
Och vilka är det som väsnas i poolen? Mina barn!
Karim.
- Hej. - Räck upp handen.
- Camilla. - Hej.
- Omar. - Hej.
Och så fina Jasmine.
Bara en saknas.
- Nåt att dricka? - Tack, gärna.
Ja, tack.
- Ett ögonblick. - Ja, jag vet hur det funkar. Är du ny?
- Drottningen tar emot nu. - Tack. Det är en...
Strunt samma.
Prinsen av Wales, Ers Majestät.
Mamma.
Nåt besvärar henne. Hon vill inte dricka.
Det är lustigt att vänta vid dörren.
Det påminner om när Anne och jag visades upp för dig och pappa varje morgon.
Och varje kväll, nybadade och redo för sängen.
Bästa tiden på dagen.
- Jaså? - Ja.
Det känns som ett annat liv.
Och som om det vore igår.
Hur som helst...
- Du ville träffa mig. - Ja.
Jag undrar om du har fått min inbjudan till Camillas födelsedagsfest.
Ja, det har vi nog. För flera veckor sen.
Så bra.
Det föranleder nästa fråga. Kommer du?
Kan tyvärr inte. Jag är i Derbyshire då.
- Varför det? - En Rolls-Royce-fabrik.
Jaså? Besöker du fabriken på kvällen?
Besöket kanske är på lördagsmorgonen. Då måste jag åka tidigt.
- Får jag höra mig för? - Varför det?
Om besöket är på lördagen,
kan du sova på Highgrove och resa vidare därifrån.
Planerna är redan klara. Du vet att sånt sker långt i förväg.
De kan alltid ändras.
Varför skulle vi göra det?
- Är det så viktigt att jag kommer? - Ja, för mig.
- Det är bara en födelsedagsfest. - Hennes 50-årsfest.
Då har ni huset fullt av 50-åriga ynglingar.
- Vad ska ni med din skröpliga mamma till? - Det vet du.
Bortsett från det faktum att du gör alla tillställningar bättre,
skulle din närvaro, inte som min mamma, utan som drottning,
förändra allt för Camilla.
Allmänheten accepterar henne inte fullt ut utan ditt samtycke.
Hur ska jag ge mitt samtycke när jag inte samtycker?
Det är inget personligt. Hon är säkert trevlig.
- Hon är mer än så. - Det är en principsak.
Två bra äktenskap, två lyckliga familjer har splittrats av er...
Kärlek, mamma?
Jag vill inte diskutera det mer. Jag ska till Derbyshire.
Var det nåt mer?
Hon här behöver min uppmärksamhet. Eller hur?
Ja, ta lite av det här.
Så där.
Såja.
Ge dig. Så illa är det inte.
Nej. Om vi hade sagt att drottningen skulle närvara
skulle det vara genant, men så är det inte.
Hon ändrar sig säkert så småningom.
Jag kan vänta.
Men när?
När hon inser hur ensam hon står i frågan.
Mirror ska skriva om en undersökning
där två tredjedelar av de tillfrågade accepterar er relation
och anser att ni borde få gifta er.
- Är det så? - Ja.
Hittills har Diana haft övertaget.
Sagoprinsessan som blev illa behandlad. Men det förändrades efter Panorama.
Alla hennes beslut verkar förvärra det. Semestra med Mohamed Al Fayed...
Hon framstår som desperat och tarvlig,
och då ser ni desto värdigare ut.
Som Napoleon sa: "Stör aldrig fienden när han begår ett misstag."
Diana!
- William! - Vill du kasta den här till dem?
- Harry! - Sköt dig.
Diana, titta hitåt!
- William! - Diana!
Diana!
Diana, en till!
Diana, passa mig!
- Diana! - Harry!
En till!
Jaha. Vad står på? Vad är allt det här?
Min son.
Jag trodde att du skulle börja med att tacka.
För vadå?
För att jag serverar henne på ett fat.
Vem då? Vad pratar du om?
Känner du prinsessan av Wales?
Ja, vi har träffats. På Windsor Horse Show.
Dodi-Dodi.
Minns du det? Du är fiffig-fiffig.
Nu måste jag tyvärr arbeta lite, men Dodi tar hand om er.
Han är mycket roligare än jag.
Er önskan är hans lag.
Va?
Ursäkta mig.
Vänta!
Baba.
Vad är det här?
Är du från vettet?
- Det är din galnaste idé nånsin. - Varför det?
- Jag ska snart gifta mig. - Ja.
Dessutom är hon inte ett dugg intresserad av mig.
Gör henne intresserad, då. Du brukar ju kunna göra det.
Du får kvinnor att falla för dig.
Ta chansen.
Nu har du din chans att göra mig stolt över dig!
Okej.
Vem vill bada?
Tre, två, kör!
- Hej. - Hej, älskling.
Jag tänkte bara höra om det är stressigt med krisen.
Nej. Det är lugnt.
- Vi har löst det. - Vad bra.
- Och gällde krisen prinsessan Diana? - Va?
Jag undrar om den gällde prinsessan Diana, för det kablas ut på nyheterna
att hon är i Saint-Tropez.
Ja.
Jag visste inget om det.
Pappa ändrade på planerna i sista stund.
Okej. Varför får jag onda aningar?
Jag vet inte, för allt är i sin ordning.
Det tycker inte jag.
Jag tycker faktiskt att det suger att läsa sanningen om dig i tidningen.
Det var inte mitt beslut. Jag gör det pappa säger åt mig.
- Vad var det? - Det är bara barnen som har roligt.
- Vad bra att ni har roligt. - De har roligt, inte jag.
Vad sägs om att jag kommer dit?
Då kan vi också ha roligt.
Vadå? Här?
Ja.
Jag fick precis ett uppdrag i Nice nästa vecka, så...
Klart att jag vill träffa min fästman.
Hoppa!
Okej.
Om du vill.
Varför skulle jag inte vilja det?
Varför gör du så här?
Jag gör ingenting.
Självklart vill jag ha dig här.
Kom när du vill.
Nu måste jag sluta.
LÄS KÄNDISSTYLISTENS ANALYS AV CAMILLAS MODERESA
- Hur länge ska du gömma dig här? - Tills fotograferna försvinner.
Kommer hon hit?
- Där är hon! - Herregud, se på henne.
Hej på er, killar.
Njuter du av semestern?
Ja, det är härligt, om man bortser från er.
- Var inte sån nu. - Du älskar oss.
Hur länge tänker ni stanna? Pojkarna tycker att det är jobbigt.
Jag gillar baddräkten. Vem har designat den?
Är du så modeintresserad, Nick?
- Valde du den avsiktligt? - Vad menar du?
Du vet säkert att mrs Parker Bowles fyller år idag,
och att prinsen av Wales har ordnat en stor fest.
Nu hör jag dig lite dåligt. Men vet du vad?
Om ni lämnar oss ifred nu, får ni en stor överraskning nästa gång.
- Jaså? - Vadå för överraskning?
- Det får ni se. - Passa på nu, killar.
- Tack för besöket. - Det lär sälja.
- Tack så mycket. - Varsågoda.
- Ha en bra semester. - Det blir perfekt.
Du ser fantastisk ut.
Tack, älskling.
Grattis, Camilla!
Vad snällt! Jaså, ska vi... Skål!
Min klack har fastnat.
Vi har ju mattor.
En tisdag kanske, men vem vet?
Säkert varje dag. Tror ni inte det?
Kom.
- Hej då. - Jag är vrålhungrig. När ska vi äta?
Det är underbart att ha er alla här. Tack ska ni ha för att ni kom.
Jag vill rikta ett särskilt tack till min kära moster, prinsessan Margaret,
och Camillas far, major Shand.
Som många av er vet är Bruce vinhandlare,
så han vet bättre än nån annan här
vad det innebär att bli bättre med åren.
När man blir äldre
börjar man inse
vad man verkligen värdesätter i livet.
Hälsan, familjen och vännerna.
Alla som berikar våra liv och som vi inte kan vara utan.
Ikväll, mina damer och herrar, ska vi fira en person
som jag inte kan vara utan.
Älskling, alla här kan vittna om din exceptionella värme och generositet.
Men gång efter annan slås jag av nåt annat.
Och det är ditt hjältemod.
Under alla år har det varit många som inte vet minsta sak om dig
som har varit häpnadsväckande ovänliga och orättvisa mot dig.
Den enklaste lösningen,
en förståelig lösning, hade varit att lämna allt.
Men det gjorde inte du. Du höll fast vid det.
Du höll fast vid mig.
För det är jag evigt tacksam.
Jag vill läsa upp ett utdrag ur ett känt brev.
Det är en berättelse om ett ungt kärlekspar som möter motgångar
och får en andra chans senare i livet.
Brevet är taget ur Övertalning och det är kapten Wentworths.
"Våga inte påstå att en man glömmer fortare än en kvinna,
eller att hans kärlek falnar tidigare.
Jag har inte älskat någon annan än dig.
Jag må ha varit orättvis,
svag och förbittrad alldeles säkert,
men aldrig ombytlig."
Camilla,
för dig allena
tänker
och planerar jag.
Låt oss skåla för födelsedagsbarnet.
För Camilla.
Jag måste säga att han har gjort det fint.
Huset är underbart.
Och det lyckliga paret verkar väldigt lyckligt.
Vad bra.
Vet du, jag har nog aldrig sett Charles så avslappnad och självsäker.
Han är helt och hållet sig själv.
Handlar samtalet om det? Menar du att jag borde ha varit där?
Att börja visa din son stöd i den här frågan
skulle inte skada.
För en dag blir han kung, och vi vill ju ha lyckliga kungapar.
God natt, Lilibet.
Men om du hade varit där
hade du inte bara visat intresse. Du hade gett ditt samtycke.
Men han håller fast vid henne oavsett om jag samtycker.
Jag vill inte ses som ovänlig, för det är jag inte.
- Nej. - Och Camilla ska inte ses som ondskefull.
- För det är hon inte. - Nej. Bara opassande.
Allvarligt? Fortfarande?
- Knappast. - Jo.
Är det inte på tiden att diskrimineringen upphör?
Och att vi alla accepterar
att hon är hans livs kärlek?
DI-STRAKTION
"Vi har medvind", sa ni.
"Opinionen har vänt."
"Slaget är praktiskt taget vunnet."
Är det så här en seger ser ut?
- Jag ser det som en rungande framgång. - Allvarligt?
Ja. Vi har en rad positiva förstasidor,
och för första gången omnämns Camilla som potentiell drottning på ledarsidorna.
Times förstasida.
"Champagnefest på Highgrove." Och Telegraph.
"Festens stjärna. Mrs Parker Bowles ler med nyvunnen självsäkerhet."
Alltid pålitliga Daily Mail: "Festdrottningens leende."
Underbart.
Vad spelar det för roll när Camilla kan överskuggas av Diana utan vidare?
Jag vill inte ha nån seger med förbehåll. Vi är i krig.
Bara en fullständig seger duger.
Vi kan påverka bevakningen av mrs Parker Bowles, men inte den av Diana.
Om man tittar närmare är det som skrivs om Diana knappast smickrande.
Hon ses som en osäkrad bomb. En exhibitionist. Urspårad.
Hon får uppmärksamheten, men sympati är nåt annat.
Jag vill inte lusläsa tidningar i jakten på negativa skriverier om Diana.
Jag vill att de positiva skriverierna om mrs Parker Bowles är skriande tydliga.
Är det förstått?
Ja, sir.
ETT KUNGLIGT PLASK
Varför åker vi inte dit? Till den stora båten?
Mr Dodi sa att vi skulle till den lilla båten.
Nej.
- Gillar ni James Bond? - Ja, vi älskade Goldeneye.
Harry och jag spelar spelet. Jobbade du med den?
Nej, inte med den.
Men jag jobbar med den senaste.
De filmar en del i Pinewood Studios utanför London.
Vill Harry och du besöka inspelningen?
Och träffa självaste James Bond?
- Pierce Brosnan? - Okej, då.
Vem spelar Bondbrud?
Berätta nu.
Skulle du och Harry vilja...
Åh, nej.
Hörru!
Va?
Fort! Kasta tillbaka den!
Kom igen!
- Kom. Vi tar henne! - Nu ska hon få!
Äntligen.
Var har du varit?
- Fråga inte. - Jag har ringt.
Vi får nästan ingen tid tillsammans. Jag ska åka imorgon.
Jag vet. Förlåt.
Pappa bjöd in dem och sen försvann han. Det är helt galet!
Va? Vänta nu. Har du varit ensam med henne?
Och barnen.
- Och besättningen. - Den vackraste kvinnan i världen.
Är allt bra?
Jadå.
Tack.
Det är invecklat.
Jag är förlovad.
Grattis.
- Varför är det invecklat? - Det är det inte för mig.
Det är det för min far.
Hon är inte fin nog, tydligen. Inget kap.
Var är hon nu?
Där.
På yachten?
Han vägrar låta henne komma hit.
Åker du fram och tillbaka?
- Utan att din pappa vet? - Han fick reda på det, och då...
Sen fick hon veta det, och då...
Jag handskas med två personer som är ständigt arga och besvikna på mig.
Din pappa bryr sig åtminstone.
Min märkte knappt om jag var där.
- Det låter perfekt. - Jag gjorde allt för att få uppmärksamhet.
Svansade runt och låtsades vara en ballerina.
Han såg inte ens upp.
Jag lärde mig till och med spela piano för hans skull.
Jag skrev varje vecka från internatet.
Jag strök hans skjortor. Bakade kakor. Gifte mig med prinsen av Wales.
Allt för att han skulle se mig. Och vara stolt över mig.
Tänk att våra fäder var så goda vänner.
De kanske kunde ha påverkat varann lite. Jag hade behövt din pappas omtanke.
Tvångsmässiga kontrollerande.
- Din far kunde ha behövt min fars... - Traditionella föräldraskap?
Fullständiga försummelse?
När är den stora dagen?
Bröllopet?
Om tre veckor.
- Förmodligen. - Varför är du osäker?
Jag vet inte. Allt känns plötsligt så galet.
Det är nog vanligt. Man får stora skälvan. Det fick jag.
Jag visste att det skulle bli en katastrof.
Ändå gjorde du det.
Kökshanddukarna var redan tryckta. Jag hade inget val.
- Men det har jag. - Det blir säkert bra.
Du älskar henne. Annars skulle din fars reaktion inte såra dig.
Ja.
Jag lovade pojkarna en film sista kvällen. Går det att ordna?
Självklart. Vi har Jumanji.
- Den oändliga historien. - Nej.
- ET? - För sorglig.
- Älskling, jag krympte barnen? - Nej.
- Kom igen. - Jumanji.
Du kommer att lära dig en läxa.
Jag ska hjälpa dig.
Ibland måste man backa ett steg.
Aj.
Tack, Judy.
Tack. Det var snabbtänkt.
Sarah och jag vill gärna upp ur golvet. Det är din tur, Peter.
- Hallå? - Det är jag. Stör jag?
Nej, inte alls.
- Jag ville bara höra... - Mamma.
Ska jag gå?
...när pojkarna kommer hem?
- Diana kommer med dem imorgon. - Jag förstår.
Barnflickan ska ta hand om dem i två dagar.
Hertigdömets råd har möte,
och sen ska jag ordna en trädgårdsfest för emiren av Qatar på lördag.
- Det tar aldrig slut. - Nej.
Och...
...hur var födelsedagsfesten?
- Den var underbar, tack. - Vad bra.
Tråkigt med regnet.
- Regnade det? - Gjorde det inte det?
I så fall var det nog ingen som märkte det.
Vad roligt att höra. Och skönt att det gick bra.
Jag ville bara säga...
...att det gläder mig att du är så uppenbart lycklig.
Tack.
God natt, då.
God natt.
Har du haft det trevligt?
Nej.
Mycket.
Vi har blivit så bortskämda. Ni är underbara värdar.
Vad har du för sommarplaner?
Jag ska lämna pojkarna hos sin far. De ska åka till Skottland.
- Ska du också dit? - Till Balmoral?
Nej.
Jag är inte välkommen längre. Jag är icke önskvärd.
Ska du vara ensam resten av sommaren?
Ja, helt allena.
- Det låter inte bra. - Jag klarar mig. Så är det numera.
Tja...
Du är alltid välkommen hit.
Kom tillbaka när du vill. Båten är din.
När du vill, så länge du vill, med vem du vill.
Okej?
Din fästmö är en lyckost.
Tja,
allt det där är...
Strunt samma.
- Sköt om dig. - Du med.
Tack, älskling.
Akta huvudet.
PARIS NÄSTA VECKA?
Undertexter: Love Waurio