EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
...till premiärminister Harold Wilson och hans regering i dag
medan pundet pressas...
God eftermiddag, mr King.
-...skadan var gjord... -God eftermiddag.
Storbritanniens handelsunderskott uppgår till hela 107 miljoner pund.
Det är det största som hittills noterats.
Enligt regeringen är siffrorna förvrängda och meningslösa.
-God eftermiddag, mr King. -God eftermiddag.
God eftermiddag, mr King.
-Var är den? -Här. Framsidan av morgondagens tidning.
Inte stark nog.
Vår mest kritiska rubrik mot en labourledare.
"Böjd nacke," "dåligt samvete"? Vad vill den säga?
Nu vet jag vad den vill säga.
NU FÅR DET VARA NOG
MASSIV REVOLT HOTAR WILSON
TUMMEN NER FÖR WILSON
Tråkigt att Daily Mirror, en vänstertidning,
attackerar en labourledare.
Vi har funderat lite och kommit på ett sätt att undvika ytterligare kritik.
Fortsätt.
Lord Mountbatten.
Vad rör det här honom?
Han är en symbol för en förgången tid,
för överhöghet och ojämlikhet, storvälde och extravagans.
-Och en uppblåst jäkla sprätt. -Fortsätt.
Som chef för försvarsstaben
vägrar han göra de nedskärningar som vi behöver,
nedskärningar som du utlovade i ditt valmanifest.
Det kanske man skulle tåla om han inte vore så...
-Fåfäng, förkastlig och maktgalen. -Ni har rätt.
Vad är det ni föreslår?
Att vi sparkar honom.
Han har i alla fall händerna fulla och står inne i tältet.
Klåfingriga typer som Mountbatten, i brist på ett snällare ord,
med kontakter på hög nivå...
Bättre att de står inne i tältet och pissar ut, än tvärtom.
Men han hör hemma i en gången tid, Harold.
Sparkar vi honom så gör vi en besparing och visar att vi är hårda.
Och vem vet? Kanske vi får några bra rubriker.
Ja, bra rubriker vore inte fel.
Givakt!
Skyldra...gevär!
Som chef för försvarsstaben är ni medveten om att finansministeriet har genomfört
en omfattande granskning av försvarsmaktens utgifter...
Innan ni fortsätter...
Nedskärningarna som ni föreslår skulle göra oss sårbara och svaga,
särskilt öster om Suez.
Skär våra fiender ner på sina försvar?
Nej, de ökar anslagen femdubbelt, tiodubbelt.
Och slutsatsen av granskningen är att vi vill göra några ändringar.
Bland annat vad gäller er post som chef för försvarsstaben.
Va?
Sparkar ni mig?
Nej, sir. Jag tackar er å regeringens och arméns vägnar,
å hela nationens vägnar, för era mångåriga och betydelsefulla insatser.
Det gör ni. Ni sparkar mig.
Nåväl, ser man på.
Nå...
Ser man på.
Det är absurt.
Att en man med Lord Mountbattens meriter,
de allierades överbefälhavare i Sydostasien,
en av hjärnorna bakom invasionen av det ockuperade Europa,
som ledde till att vi vann kriget...
...ska dömas av en man som har gjort vad? Ingenting.
Brutit löften, fördärvat finanserna, kört landet i botten...
...att han, Mountbatten, är överflödig...
Det är inte absurt.
Det är skamlöst.
Men när en dörr stängs...
...öppnas en annan.
"Fallet är försynens särskilda skickelse.
Sker det icke framdeles så sker det nu.
Sker det icke nu, sker det väl en annan gång.
Att vara beredd är huvudsaken."
Vad ska jag göra, Barratt?
Ni repar er, sir. Ni ska se att ni snart har hundra projekt på gång.
Tårta, sir.
FARVÄL
-Hipp hipp... -Hurra!
Tack!
Välkommen hem, sir.
FISKELAG 1967
Givetvis.
Det blir nog bra. Då återstår bara trapporna.
Lägg ner pennan, Ers Majestät.
Tio minuter till Newmarket.
-Tack, Cecil. Hur mår han? -Han är som ny.
Har han verkligen återhämtat sig från skadan?
Det tror jag, frun.
Kastrerad, brännmärkt och uppvilad... Han kommer inte att svika oss igen.
Kan man få se honom ute på banan?
Tyvärr, frun. Det är för blött och lerigt.
Så har det varit på sistone. Vi har knappt kunnat träna alls.
Vädret rår vi inte på.
Nu till det mest efterlängtade loppet på hela året i Royal Ascot:
Queen Alexandra Stakes.
Det är Storbritanniens längsta slätlopp, där uthållighet är avgörande,
och favoriten är så klart nummer nio: Hennes Majestäts häst Apprentice.
De sätter i väg. Panic, tar ledningen,
tätt följd av Valentine's Day.
Olympic Boy flåsar dem i nacken.
De har fått upp farten nu.
Omphialus ligger långt bakom täten,
medan Apprentice är tätt i häl på femte plats.
En svag start för fjolårets Yorkshire Cup-mästare.
Panic leder fortfarande, men Apprentice kommer närmare.
Han utmanas av Philemon och går in på fjärde plats.
Ers Majestät.
-Ers Majestät. -Dickie, raring.
Upp med hakan.
-Apprentice driver framåt i kurvan... -Kom igen!
...och pressar Olympic Boy.
Apprentice studsar tillbaka efter en trög start
och ligger nu jämsides med Olympic Boy.
Panic leder med en och en halv hästlängd,
men Apprentice utmanar honom. Vi är inne på upploppet.
Apprentice går om på insidan. Nästan...
-Nej, han vinner inte. -Nej, Apprentice börjar vackla.
Panic behåller ledningen
och Apprentice hamnar efter. Valentine's Day på andra plats.
Olympic Boy närmar sig bakifrån och det är trångt vid mållinjen,
men Panic går i mål först,
tätt följd av Olympic Boy och...
Vad gör vi för fel, Porchey?
Vi är knappt med i tävlingen.
Det är...möjligt att systemet som skapades av er framlidne far
har blivit en aning...
Förlegat.
Kanske det skulle...
Sparkas ut, kastas på soptippen.
Om ni vill hålla jämna steg med Aga Khan och hans gelikar,
skulle jag föreslå att ni tar efter dem.
Och gör vad då?
Reser jorden runt och följer den senaste utvecklingen.
Det kan jag väl inte? Jag har faktiskt ett jobb att göra.
Det handlar bara om Frankrike, inte Timbuktu.
Det finns erfarna människor som kan ersätta er i er frånvaro.
Som ni vet
vill regeringen hålla pundets värde över 2,80 dollar mot pundet.
Men med varje ekonomiskt bakslag,
oljeembargot, underskottet i betalnings- balansen och hamnarbetarstrejken,
blir det svårare och svårare att hålla värdet uppe.
Jag är rädd att vi nu inte har något annat val än att devalvera pundet.
Jag finner det förkrossande beklagligt...
...personligen...
...och en nesa för regeringen.
Det känns lite olägligt, men jag inte är här nästa vecka.
Kanske inte veckan efter heller.
Men drottningmodern ersätter mig som statsrådgivare.
Något hon har gjort många gånger.
Ers Majestät.
God kväll.
För några dagar sedan fattade regeringen ett enhälligt beslut om
att devalvera pundet.
Jag vill förklara varför vi gör så
och, framför allt, vad det innebär för er.
Hädanefter kommer pundet utomlands att vara värt cirka 14 % mindre
jämfört med andra valutor.
Det betyder så klart inte att pundet här i Storbritannien,
i era fickor, plånböcker eller konton, har devalverats.
Däremot betyder det att varor som vi köper från utlandet blir dyrare.
Många brittiska varor blir billigare.
Den här devalveringen, det har varit ett svårt beslut.
Vissa av konsekvenserna kommer också att bli svåra.
I tre år har den här regeringen kämpat, såsom också var vår plikt...
...med underskottet som den förra regeringen lämnade.
Men vi vill inte skuldbelägga någon.
Nu har vi chansen att ta oss ur tvångströjan
att ta tag i chansen med bägge händer.
Vi är en stolt nation. Nu står vi ensamma.
Nu måste vi välja att sätta Storbritannien först.
I kväll...
...har vi veteraner från Burmakriget...
...samlats här för att återuppliva gammal kamratskap...
...och för att hedra våra bröder som föll i slagen om Yenangyaung och Rangoon.
Vi minns hur vi stred...
...på det gamla, hedervärda sättet.
Man mot man, bajonett mot bajonett.
Och den snabba, vederkvickande segern
som lyfte oss över Irrawady och in i Mandalay.
Och där stötte vi på den japanska armén...
...och krossade den totalt.
Ja, mina herrar,
vi militärer har alltid våra forna glansdagar att tänka tillbaka på.
Den nya generationen, då?
De unga män och kvinnor som några av våra bästa gav sina liv för.
Väl sagt.
Nedgång...
...umbärlighet och pundets devalvering.
Det är den mörka framtid de står inför.
För dem är revolutionens vita låga inte en smideshärd.
Det är en smälthärd.
Den smälter silvret i våra medaljer...
...och bränner själva grunden i vår ekonomi - vår valuta - till aska.
-Ja. -Väl sagt.
Så...
...om den enda glansen som vår nation har är dess forna glans...
...så låt oss hylla den nu.
Väl sagt.
"Kom igen, soldat från England, kom igen."
Vem är med?
"Låt mig fara öst om Suez, där den siste kan bli först...
...där Guds tio bud ej gäller och en man kan känna törst.
Jag hör templets klockor kalla, jag bär längtan i min håg...
...till den grå Moulmeinpagoden, vänd mot öst vid havets våg.
På vår väg till Mandalay...
...där flottiljen kom till dig...
...med de sjuka under soltak...
...när vi gick till Mandalay...
...ja, på väg till Mandalay...
...där blank flygfisk kastar sig...
...och där knallröd dagen gryr...
...och flodens vågskvalp väntar mig."
Vad tycks?
Mycket bra.
-Lord Mountbatten? -Ursäkta mig.
Cecil King.
Jag skulle vilja uttrycka min sympati över hur ni har behandlats av regeringen,
ett skamligt exempel på politiskt spel och opportunism.
Så vänligt av er.
Det här landet behöver stora män mer än någonsin
för att stärka och inspirera oss
och kanske till och med hjälpa oss ur träsket.
Det har klartgjorts att mina dagar som ledare är över.
Det håller inte jag och mina kollegor med om, sir, inte det minsta.
Det vore trevligt om ni ville äta lunch med oss på Threadneedle Street någon dag.
Bank of England?
Vi har satt samman ett förslag som vi skulle vilja lägga fram för er.
Sir.
HARAS DU QUESNAY, NORMANDIE FRANKRIKE
Ers Majestät.
Välkommen till Haras du Quesnay.
Tack, mr Head.
Men ni behöver inte vara så formell.
Inom hästavelns värld är det ni som är kung.
Så vänligt, och väldigt förekommande.
Jag misstänker att ni smickrar mig.
-Hej, Alec. -Henry.
Ska vi gå? Adjö.
Det var alltså Malin Comme un Singe som avlades på Lady Danjar,
en magnifik stayer.
Och farfadern, White Settler.
Det stämmer. Vi nådde stora framgångar med honom.
Jag minns honom. En underbar sprinter.
-Är det här er hingstbok? -Ja.
Där hittar ni nog några namn som ni känner igen mycket väl.
Det gör jag säkert.
Om jag inte tar fel...
-Det här. -Kära nån, ja.
En av min farfars favoriter.
-Vad skulle ni tro? Sex månader? -Ja.
Fint temperament, varmblodig...
-Inte för lättskrämd. -Nej.
-Titta på hasorna. -Ja.
-Mycket välproportionerade, fina linjer. -Ja.
Får jag?
Det var fantastiskt.
Inte bara deras inrättningar och deras inställning till avel,
utan även att de håller sina föl och ettåringar så nära.
Vi skickar våra på bete i Irland.
Var uppriktig nu. Är det ute med oss? Har vi halkat för långt efter?
Inte än.
Men om ni vill så måste ni agera nu.
Det skulle innebära att göra om allt från grunden, byta personal,
-byta taktik. -Ja.
Och just nu försvinner de bästa brittiska kapplöpningshästarna till USA.
Ni måste fråga er själv varför.
-Ni tycker väl inte att jag ska resa dit? -Det skulle gagna hästkapplöpningen.
Bara en dag eller två. Men...behövs ni inte här hemma?
De har ju alltid mamma. Det gör henne gott att jag är borta.
Hon avskyr att känna sig gammal och avdankad och överflödig.
Hon njuter nog av att få vara chef igen.
-Tack! -Sir.
-Mr King. -Lord Mountbatten.
Vår barndoms Storbritannien dör framför ögonen på oss.
Landet är bankrutt, vår nationella säkerhet är upplöst
och våra allierade förtvivlar.
Om det får fortsätta så här, år 1970,
så kommer vi att vara en vasallstat. En paria.
Jag kan inte tala för er,
men jag dör hellre än står handfallen och ser det hända.
Därför har jag och mina kollegor en plan för att få landet på rätt köl igen.
Vad kan det vara?
Att avsätta premiärministern och tillsätta en nödregering.
-Va? -Och i hans ställe
måste vi tillförordna en inspirerande förgrundsfigur.
Någon som kan ena nationen och vinna dess respekt.
Någon som har agerat som nationell ledare förut.
Det finns några självklara kandidater, men ingen vore bättre än ni, sir.
Nej, det är helt otänkbart.
Det lämpligaste nu vore att sluta lyssna.
Jag må ha mina invändningar mot premiärministern, men det ni talar om
är inget mindre än en statskupp.
Och jag vill inte ha något med det att göra.
I fredstid stämmer det
att en åtgärd av det här slaget strider mot författningen.
Men vi är av åsikten att det inte är fredstid längre...
...och att omständigheterna är oförlikneliga och högst exceptionella.
Gerald.
För att ta över kontrollen över landets ekonomi
har Wilson och hans socialistkollegor satt samman en plan:
Brutusplanen.
Den skulle ta ifrån Bank of England dess makt...
...frysa utländska regeringars bankkonton...
...och tvinga fram stora nedskärningar i försvarsbudgeten.
Vi kan inte låta bankirerna ta över.
Det vet att guldet har flödat ut ur landet sedan i måndags.
-De har inte försökt hindra det. -Vad gör vi åt det?
Vi inför valutakontroller...
...skär ner försvarsbudgeten
och lägger beslag på alla utländska värdepapper i privat ägo.
Räck upp händerna.
Det är inget annat än en krigsförklaring...
...mot demokratin och kapitalismen.
Vi måste handla nu.
För vår och hela världens skull.
Vi föreslår en radikal revolution,
ledd av bankirer, affärsmän och armén.
De kan rädda oss från amatörism,
inkompetens och rysk infiltrering.
Och som vår ledare...
...kan vi inte tänka oss någon bättre än ni, sir.
Det ni säger är intressant.
Får jag föreslå att vi möts igen...
...om 48 timmar?
Ja, sir.
Pundets låga värde och resten, det säger väl allt.
Devalveringen och jättelånet som vi alla måste betala tillbaka.
Nu står Storbritannien inför en politisk helomvändning
efter tre år av sjunkande värde och förnekelse.
Bort med Wilson!
Folk demonstrerade utanför 10 Downing Street
när insikten om devalvering...
Välkommen till samväldet Kentucky.
-Tack, mr Hancock. -Ni kan kalla mig Bull.
Jag ber om ursäkt för vädret.
Lite regn är bara bra.
-Bull Hancock. -Angenämt.
Ni får mindre i kundvagnen för samma summa pengar.
Många importerade matvaror kommer att kosta mer,
cirka 3 pence mer per pund för kött.
Efter måndagens kungörande stod börsen tom.
Ingen handel.
Men utanför, på Throgmorton Street, samlades mäklarna
för att reda ut vad pundets nedgång...
God morgon.
-God morgon. -God morgon, mr Hancock.
De mäter nivån av mineraler. Svavel, kalcium...
Rätt näringsämnen är av största vikt
för benstyrkan och benbildningen hos våra föl.
-Ja. -Tommy är en av de bästa.
-Tack, sir. -Reser Tommy till England?
Åh nej.
Frankrike stod på gränsen till inbördeskrig.
Skickar de algeriska rebellerna fallskärmsjägare?
Försvarsåtgärder vidtogs genast.
Orly flygplats stängdes för all trafik.
Ingen i Paris kände till rebellernas avsikter,
men explosioner med plastiska sprängämnen
visade att det fanns rebellsympatisörer i staden.
Sprängdåd drabbade tågstationerna Gare de Lyon och Austerlitz.
De gjorde ingen allvarlig skada, men...
Det här är veterinärstudenter som vi bjudit in till gården.
De lär sig om fortplantning, neonatalvård, fölhantering
och flockhantering.
Vårt mål är en bättre integrering av våra metoder här på stuteriet
och den kliniska forskning som bedrivs runtom i världen.
-Vilket år är det, Porchey? -1967. Hur så?
Efter det jag har sett i dag skulle man kunna tro att det är 2067.
Vad gäller deras teknik, skötsel av betesmarker
och viljan att ta till sig nya idéer...
Amerikanerna är på en annan planet.
Och visst var sportchefen imponerande?
Jämfört med Cecil...
-Ja, han börjar bli lite till åren. -150.
Så gammal är han väl inte, men 80.
Vår käre gamle Cecil. Newmarkets egen Ben-Hur.
Han nådde stor framgång med er far.
Och farfar. Han blev ju sårad i slaget vid Somme.
Ja. Det är nog på tiden att vi hittar någon yngre.
Frågan är bara vem.
Vad sägs om...Gordon Richards?
Släkten Weinstock släpper honom aldrig.
Eller...David McCall?
Han är duktig.
Men skulle han passa in?
-Nej. -Smaka.
Skulle du överväga det?
-Jag? -Varför inte?
Du är lysande, och du känner familjen väl.
Det är en ära.
Men jag är väldigt ambitiös.
Jag skulle bara tacka ja om jag var säker
att vi hade alla chanser att lyckas på den högsta nivån.
Och vad gäller vår forskning,
så återstår det något som vi verkligen måste få se.
-Vad då? -Deras träningsbanor.
Om vi ska kunna få ett övertag
har vi mycket att lära av amerikanerna.
Hur lång tid skulle det ta?
Tja...
-Vill ni smaka? -Ja tack.
Mina herrar...
Under bara det senaste årtiondet har det, om jag räknar rätt,
genomförts 73 statskupper i 46 länder runtom i världen.
De framgångar som vissa har rönt kan vara uppmuntrande.
För två år sedan i Ghana störtades president Nkrumah av en grupp på 500 man.
Och år 1961 i Sydkorea
tog general Park Chung-hee makten med hjälp av en armé på 3 500 man.
Och år 1964 i Gabon...
...lyckades 150 mannar gripa president M'ba
och ta kontroll över statens funktioner.
Och det var givetvis bara med en legion som Caesar korsade floden Rubicon.
Men vi kanske inte ska sträva efter att gå i hans fotspår.
Sic semper tyrannis, mina herrar.
Det alla lyckade uppror har gemensamt...
...är fem viktiga faktorer:
Kontroll över media, kontroll över ekonomin
och ett övertagande av administrativa organ.
Därtill behövs den fjärde faktorn - arméns lojalitet.
I Ghana och Gabon
kan det åstadkommas med en handfull bataljoner,
men här i Storbritannien...
...behöver vi parlamentet...
...Whitehall...
...försvarsministeriet och regeringskansliet.
Premiärministern skulle behövas gripas,
liksom andra lojala politiker.
Vi skulle behöva stänga ner flygplatserna och lufttrafikkontrollen.
Samma sak med tågstationerna.
Vi skulle behöva utegångsförbud och förklara ett belägringstillstånd.
Då har jag inte ens nämnt polisen.
Det skulle krävas tiotusentals hängivet lojala militärer.
Något jag inte ens hade i mina glansdagar.
Så till den femte faktorn.
Legitimitet.
Det som ger regeringen dess styrka
är de sedan länge etablerade institutioner som stöder den:
Domstolarna, rättssystemet och författningen.
Ska man genomföra en lyckad kupp så måste även dessa sättas ur spel.
Men i en så högt utvecklad demokrati som vår,
är deras auktoritet helig.
Och därför, mina herrar, är en statskupp i Storbritannien...
...helt chanslös.
Såvida inte...
Såvida inte...?
Såvida inte vi fick stöd av den som vi ännu inte har nämnt.
Ser ni temperamentet?
Kronan har unika konstitutionella befogenheter
som skulle kunna möjliggöra något sådant här.
Vilhelm IV utövade dem 1834
för att gå emot regeringen då han mötte motstånd i underhuset.
Och år 1920 infördes beredskapslagen.
Den gav monarken makt att, under vissa omständigheter,
utlysa undantagstillstånd.
Alltså skulle vår drottning kunna upplösa parlamentet
och tillsätta en ny regering och premiärminister.
Dessutom är hon försvarsmaktens högsta befälhavare.
De svär trohet till henne, inte till parlamentet,
så hon kan räkna med deras stöd.
Hon är vår Caesar.
Tror ni att hon skulle överväga den här idén?
Omständigheterna är utan tvekan övertygande.
Här har jag en lista som visar hur övertygande.
Eftersom jag tillhör släkten är jag rätt person att fråga henne.
-Är ni inte hungrig? -Nej.
Den här dagen har varit en av de mest njutbara i mitt liv.
Och samtidigt en av de mest nedslående.
Telefon, frun. Lord Mountbatten.
Jag ringer senare.
-Kan du behålla en hemlighet? -Självklart.
Så här skulle jag vilja tillbringa all min tid.
Att äga hästar, avla hästar, tävla med hästar...
Det är det som verkligen gör mig lycklig.
Jag tror att det är det jag är född till.
Sedan dök det där andra upp...
...som någon annan var född till men valde att inte göra,
så att först min far och sedan jag fick göra något vi aldrig var menade för.
Ni har fått det att se ut
som om det där andra vore det enda ni var menad för.
Du är så vänlig. Men det är jag inte.
Och dagar som i dag...
...på ställen som det här, i sällskap som det här...
...får man en glimt av hur det kunde ha varit.
Livet man inte fick leva.
Lyckan det skulle ha gett mig.
-Jag... -Inte nu.
Snäste jag till?
-En aning. -Nu får jag kräla i stoftet.
Nej då. Han förstår nog.
Jag ber om ursäkt.
Det är ingen fara. Jag kommer.
Typiskt Dickie...
Tack, jag ska prata med honom.
Ers Majestät.
Vilken ihärdighet. Är det så viktigt?
Ja, Ers Majestät.
Premiärministern?
Drottningen...
Jag har anledning att tro att det planeras en fullfjädrad kupp mot mig
och mot den demokratiskt valda labourregeringen
som styr landet i ert namn...
...och den leds av en äldre medlem av er familj.
Vem då?
Lord Mountbatten.
Och att han har slagit sig i slang med Mirrorgruppens Cecil King
...och försökt störta regeringen.
Jag vill påminna Ers Majestät om
att folkets tolerans mot kungafamiljen redan hänger på en skör tråd.
Under min tid som premiärminister...
...har jag skyddat er.
Men om medlemmar av kungafamiljen skulle blanda sig i vår politiska verksamhet
har jag inget annat val än att sälla mig...
...till de republikanska förespråkarna
som jag hittills har lyckats hålla under kontroll...
...och vidta åtgärder.
Låt mig sköta det här, premiärministern.
Ers Majestät.
Drick upp, Porchey.
Dags att åka hem.
Lord Mountbatten.
Ers Majestät.
-Ni ville träffa mig. -Det stämmer.
Då tänkte vi i samma tankebanor. Jag hade faktiskt tänkt titta förbi.
Det gäller något viktigt.
Jag får en känsla som jag inte har fått sedan räden mot Dieppe...
...att jag går rakt i en fälla.
Kände du inte så vid ett annat tillfälle nyligen...
...då du mötte dina bankirvänner?
Är det sant?
Ja, jag hade ett lunchmöte på Bank of England.
Jag träffade några som är förskräckta över utvecklingen i landet.
Jag hoppas att ni delar känslan.
Det är möjligt.
Men att sälla sig till dem löser inget.
Det är början på en lösning.
Varför gör ni så här? Varför skyddar ni en man som Wilson?
Jag skyddar premiärministern.
Jag skyddar författningen.
Jag skyddar demokratin.
Men om mannen i demokratins centrum hotar att förstöra den,
ska vi då bara stå och se på?
Ja.
Det är exakt vad vi ska göra, och bida vår tid...
...och vänta tills folket röstar bort honom.
om de nu beslutar sig för att göra det.
Det måste vara svårt att göra ingenting...
...att vara utan din roll och ditt ansvar.
Du är född till att utföra något och till att leda.
Men du har fortfarande en viktig roll att spela i familjen.
Som fadersfigur åt min man.
Som morbror och mentor åt mig.
Som förebild åt tronarvingen Charles, för att inte nämna som bror åt din syster.
När besökte du henne sist och muntrade upp henne?
Det vore en större tjänst mot kronan
än att leda författningsvidriga statskupper.
Så snällt att du tog dig tid.
Nu för tiden är tid det enda jag har.
Och samtidigt har jag för lite.
Vi fyra.
-Hur sa? -Vi fyra.
Se på oss nu.
Bara två kvar.
-Du är kvar, inte jag. Jag är på väg ut. -Nonsens.
Jag kom till en punkt i livet, det var väl när jag fyllde 70 år...
...då jag insåg att jag inte längre var en deltagare
utan snarare en åskådare.
Det har jag själv upptäckt.
Efter det gäller det bara att vänta...
...och undvika att vara i vägen.
Jag har förstått att du har varit i vägen.
Vem sa det?
Det finns inga hemligheter här.
Blev du utskälld av vår tappra drottning?
Ja, det blev jag.
-Vad är det som är så roligt? -Det är väl roligt!
Att den lilla flickan tillrättavisar flottans högste befälhavare.
Så trevligt att det roar dig.
För situationen som landet befinner sig i är allt annat än roande.
Vem bryr sig? Ärligt talat?
En av de få fördelarna med att vara så gammal som vi båda är...
...är att det inte är vårt problem.
Det är inte ens vårt land.
Vad pratar du om? Det är klart att det är vårt land.
Vi i släkten Battenberg har inget land.
Vi kanske har kungar och drottningar i vårt släktträd...
...men vi är också bastarder.
En del tysk, en del grek och en del från ingenstans.
Det här är i alla fall mitt land.
Det gav mig ett hem, det gav mig ett namn...
...och jag har gett det mitt liv.
Det är förödande att se det så här.
Sov nu.
Min syster.
Prinsessan Alice av ingenstans.
Det är du.
-Låt inte så förvånad. -Det är jag. Det var länge sedan.
Hur var det i Frankrike och USA?
Lärorikt.
Resan skulle ta en vecka. Det blev nästan en månad.
Ja.
-Med Porchey? -Ja.
Var det kul?
Resan gick i hästkapplöpningens tecken. Vi sökte efter fakta.
Jag förstår.
Har du något att säga, säg det nu. Annars är jag upptagen.
Du lär ha utsett honom till sportchef.
-Ja. -Då är han jämt här.
Jag hoppas det.
-Så bra för dig. -För oss alla.
Jag hörde det där om Dickie.
-En kupp. -Ja, vem kunde tro det?
Svårt att bli gammal.
Ja.
Kommer strax.
-Jaså? -Jag tänkte det.
Om det går för sig.
Då ses vi strax.
Undertexter: Jenny Gregory