ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
ATENA 1967.
Gotovo je, opatice.
Donio sam vam račune na pregled.
Novca više nema.
Trebamo lijekove.
Trebamo krevete.
Trebamo hranu.
Ne mogu odbiti ljude.
Prije,
kad bi ponestalo novca, pomogli biste vlastitom uplatom.
-Već sam sve prodala. -Onda nemamo izbora.
Red mora prestati s radom.
I tri,
dva...
U emisiji Meet the Press, imamo posebnoga gosta:
Njegovo Visočanstvo vojvodu od Edinburgha,
ovdje u Washingtonu
gdje boravi na 18-dnevnoj turneji po Kanadi i SAD-u.
-Dobro došli. -Hvala. Drago što sam tu.
Mnogo je pitanja, a malo vremena.
No htjeli bismo da odmah razjasnite nešto
svima nama američkim neznalicama koje jednostavno ne razumiju,
kako to da niste kralj?
Jer kad se engleski kralj oženi,
njegova žena, ma tko ona bila, automatski postaje kraljica.
Da, to je točno.
Kad se Kraljica udala za vas, što se dogodilo?
Kao muškarac, nisam sretan s time.
Da, imate pravo.
Da, to je strašno nepravedno.
I da nastavimo s tom temom nepravde,
nedavna vijest iz Londona ide ovako.
„Kraljica nije dobila povišicu
-više od 15 godina." -Istina.
Članak dalje govori o velikim izazovima
s kojima je kraljevska obitelj suočena s obzirom na novac koji prima.
Stvara li to nezgodnu situaciju?
Vrlo, mislim da dogodine idemo u crveno.
Što i nije tako loše, ako malo bolje promislite.
Sve funkcionira na budžetu
koji se temelji na troškovima otprije više od 15 g.
kad je Kraljica stupila na prijestolje.
Stoga, da biste si sve priuštili...
Morali smo napraviti brojne rezove
i to počinje imati posljedice.
Ako se ništa ne dogodi, ili ćemo morati...
Ne znam.
Možda ćemo se morati preseliti u manji objekt. Tko zna?
Manje palače?
Tako nešto.
Već smo prilično stegnuli remen, što nam je otežalo život.
Primjerice, imali smo manju jahtu
-koju smo morali prodati. -Zaista?
Vjerojatno ću morati pustiti polo
i slično.
Hvala. Vraćamo se uskoro s još pitanja za vojvodu od Edinburgha.
Međunarodni poziv, molim. London, Engleska.
01946 0200.
-Ovdje Ken. -Kene, ovdje John Armstrong.
U New Yorku sam, radim na priči o Aliju, a vojvoda od Edinburgha je na TV-u.
Daj mi 600 riječi i drži naslovnicu.
-Tvoja je. -Nećeš požaliti.
Oružje naprijed!
Kanio sam razgovor početi sa stanjem u istočnoj Nigeriji,
no s obzirom na članak u Guardianu
o vojvodi od Edinburgha...
Da, možda da krenemo od toga.
-Kako je reagirao kabinet? -Uglavnom pozitivno.
S obzirom na tmurnu ekonomsku prognozu,
predlažem da vlada prihvati savjet Johna Armstronga,
koji piše u Guardianu,
i proda zastario i nepotreban dio državne infrastrukture:
kraljevsku obitelj.
Svi?
Pobunili su se oni koji se bune i inače:
Benn, Crossman, Castle.
Očekivano.
Da skupimo novac i princu kupimo novog ponija?
U sadašnjoj ekonomskoj klimi,
kad se poštene zaposlene obitelji diljem zemlje bore za opstanak,
tvrdnje o siromaštvu od napuhanog parazita poput njega,
ne samo da su neprimjerene, nego su i uvredljive.
Pretpostavljam da znate koliko ta obitelj na godinu košta porezne obveznike.
Dva i pol milijuna.
Kada to usporedite s prosječnom obitelji...
Znam to. Tisuću šesto i sedam funta.
Na godinu. Kraljevska obitelj stoji četiri puta više od toga na dan,
a sada hoće još!
-Još! -Daj, Barbara.
Polo nije jeftin.
Kako se usuđuju! Kad pola...
Zabrinula me reakcija ostalih.
„Neutralnih.“
Prije članka,
rekao bih da je u kabinetu bilo šestero tvrdolinijaša
koji su bili za rezanje budžeta Krune, protiv 14-ero nazovimo umjerenih.
Sada je odnos više deset naprama deset.
To je značajna promjena koja zabrinjava.
A kakav je vaš stav?
Moj, milosti?
Da, premijeru. Vaš?
Vaš glas odlučuje.
Oduvijek čvrsto podupirem monarhiju,
kao što pokazuju podaci.
No kad tvrdnja o siromaštvu
dolazi od supruga najbogatije žene na svijetu,
i apel britanskim poreznim obveznicima za povećanje svote za Krunu,
čak i ja sam...
u dilemi.
Što hoće da radimo?
Da živimo u običnoj kući? Da putujemo omnibusom?
Zapravo, spomenuo je putovanja:
da kraljevsku jahtu financira mornarica,
naše zrakoplove ratno zrakoplovstvo,
da je Margaretin odmor u SAD-u
proračun stajao 30 000 funta.
Na kojemu je, kažu mi, radila samo dva dana.
Margaretin „odmor“ ne samo da je osigurano višemilijunsku pomoć,
nego je sjajno popraćen u svjetskom tisku,
što je mnogo više no što su postigli Wilson i njegovi
ekonomski nekompetentni socijalistički pajdaši.
Pusti to meni.
Što to znači?
Znači da na ovo treba reagirati.
Odlučno reagirati.
-Filipe... -Zaslužuješ biti pošteno plaćena.
Zaslužujemo biti pošteno plaćeni.
Neću odustati dok se to ne dogodi.
Ovo je pravi cejlonski safir
ugrađen među dijamante.
Nema pravog safira te veličine. Da je bar djelić pravi, bilo bi...
Provjerite.
Kad mi ponudite poštenu cijenu,
razmislit ću o prodaji.
Možete me naći u kršćanskom samostanu Reda
Marte i Marije.
Ulica Pefkon broj deset, Neo Iraklio.
Nevjerojatno!
Pljačkaši dragulja su strašni ovih dana!
Što sve čine!
Jeste li je uhitili?
-Koga? -Lažnu časnu.
Kod nje nema ničega lažnog, budalo!
Prava je časna. Prava princeza.
Molim?
Princeza Alice od Grčke i Danske, rođena u dvorcu Windsor.
Ruski car bio joj je praujak, prabaka kraljica Viktorija,
a sin joj je oženjen za englesku kraljicu.
Jesi li odredio cijenu, dušo?
Dušo, jesi li tamo?
Čuješ li me?
Dušo?
Zdravo, dušo?
Vaše Visočanstvo.
Dušo?
Čuješ li me? Javi se.
Čuješ li me?
Vaše Visočanstvo.
Halo, dušo?
-Veličanstvo. -Da?
-Vojvoda od Edinbur... -Ne zove mene.
Ja sam „draga“ ili „ludica“. „Duša“ je netko drugi.
Vidiš? Radi.
Tražio si me.
Jesam.
Dakle...
-Razgovarao sam s pukovnikom Adeaneom. -Da.
-I Martinom Charterisom. -Da.
I Williamom Heseltineom.
S ljudima koje najviše mrziš.
Svi smo se okupili.
U kavezu za gmazove.
U zoološkome?
Ne. Kao dio nove inicijative vezane za odnose s javnošću,
-bit ćeš lansirana. -Molim?
Ne poput rakete.
Možda malo poput rakete.
Stoga bih te molio za sudjelovanje, zajedno s cijelom obitelji,
u značajnom filmu koji će biti prikazan na TV-u.
Ispričao sam ti tu priču, zar ne?
Da, kad sam bio malo dijete,
-Da. -...pobjegli smo iz Grčke.
-Da, u gajbi za limun. -Naranče.
I to zato jer se narod okrenuo protiv nas, kraljevske obitelji.
Od tog trenutka bili smo raseljeni.
U egzilu.
Bio sam bez pravog doma, obitelji.
I...
Ne želim da se to dogodi.
Želim da nas ljudi vole, da imaju osjećaj da nas poznaju.
Znam da ti je važna privatnost,
ali mislim da bi im se svidjela, kad bi imali priliku,
činjenica da se isplatiš.
Poput gojzerica?
Što ćeš bolje u životu od para gojzerica?
To sve zvuči grozno.
Da.
Mislio sam da ćeš to reći.
No ako ti i ostali gmazovi insistirate...
Bojim se da je tako.
ODNOSI S JAVNOŠĆU TELEVIZIJA, BBC
-Film? -Da.
Dokumentarni film.
Tony, možeš li...
To znači da nema glume.
Bez umjetnog.
Samo stvarno, poput filmova o divljim životinjama.
Baš ih volim.
No ovaj put,
mi smo ugrožena vrsta.
Da, točno. Pratit će našu svakodnevicu
da bismo svima dokazali ono što mi ovdje već znamo.
Što je to?
Koliko mnogo radimo,
koliko vrijedimo zemlji.
Koliko zaslužujemo novac poreznih obveznika.
Moramo se naviknuti na stalnu prisutnost kamera.
Snimat će nas s prekidima sljedećih mjeseci.
Stoga,
lijepo se ponašajte.
Ovo svjetlo je vrlo jako.
Odmakni, Gary.
-Oprostite, milosti. -Hvala.
Ronald Lee.
David Salt.
-Terry Edwards. -Veličanstvo.
Sally Phipps.
Zacijelo se sve doima glamuroznim.
Olimpijci na ručku, predsjednik SAD-a na večeri,
no mnogo je to posla.
mnogo je priprema i troškova.
No ono što to postiže,
mislim da je to, da smo mi,
vrijedni svakog penija.
Gospodo, ovdje.
Hajde.
-Dobar dan, premijeru. -Dobar dan.
Nisam očekivao da će me dočekati kamere.
Svjetla, mikrofoni...
Čuli ste?
Da.
Bojim se da je moj suprug zanesen dokumentarcem.
Možda ne razumijem televiziju, ali razumijem brak
i kad je važno dopustiti nekom da zablista.
Imamo mnogo tema, posebice vojni puč u Ateni.
Da, vaša svekrva je još živa.
Ministarstvo vanjskih poslova tvrdi da bi mogla biti u opasnosti.
Ovo je javni proglas.
Vlada je pala,
a vojska je preuzela upravljanje gradom i državom.
Svi strani državljani moraju odmah otići.
Snimka stola i...
Govorit ću o pripremama.
Snimit ćemo vaše razgovore s osobljem.
U redu. Koliko će trajati?
Trebali bismo biti spremni za sekundu.
Je li ovo popis kadrova?
-Nastavite. -Da, Visočanstvo.
Zdravo, ti.
Danas sam razgovarala s premijerom.
Kao što znaš, u Ateni se dogodio vojni puč.
Znam.
Ministarstvo vanjskih smatra da treba poslati zrakoplov po tvoju majku,
-da dođe živjeti tu. -Tu?
Možemo se složiti da nam prostora ne manjka.
-Kada? -Što je prije moguće.
-Sutra? -Ne možemo.
-Zašto? -Ako nisi primijetila,
kamere su postavljene posvuda.
Primijetila sam.
Ne možemo dopustiti da moja majka ugrozi ovaj film.
-Znaš kakva je. -Malo ekscentrična.
Više od toga.
Nije iz našega svijeta, a, iskreno, ni nije za njega.
Većinu odraslog života provela je po ustanovama.
Nije...
Nije dobro,
a u ovome filmu ključan je dojam.
Trebamo biti vrlo oprezni.
Ne, odgovor je ne.
Jeste li spremni?
Idemo.
-Kamera je spremna. -Idemo.
Naravno da bi trebala doći.
Ima 82 godine.
A ako to da je vojvodina majka, kraljičina svekrva, nije dovoljno,
činjenica da je baka našega budućeg kralja jest.
Dovedite je.
Smjestite je u sobu kraj princeze Anne. Ona će je motriti.
Da, milosti.
Zbogom, moja draga obitelji.
Zbogom, drage moje sestre.
Blagoslovio vas Bog.
Neka vas Bog čuva.
Hvala, dušo.
Vaše Visočanstvo.
Hvala.
Izvolite.
Vaše Veličanstvo.
Drago nam je što ste s nama, živi i zdravi.
Ljubazni ste.
Iznimno ljubazni.
Bubica?
Bojim se da je vaš dragi sin trenutno zauzet.
Upravo snimamo film.
Molim?
Nije važno. Uskoro će vas posjetiti.
Zacijelo ste umorni. Netko će vas odvesti u sobu.
Hvala.
-Bubica? -Da.
Vaša soba, Visočanstvo.
Lijepa je.
Kako napredujemo?
Vaše Visočanstvo, princeza Alice je stigla.
Hvala, Martine.
Mama, molim te!
Mama!
Visočanstvo, spremni su za vas.
Rano jutro, kuća u londonskome Highgateu.
-Konzultant Rex... -Snimaju, dušo.
Snimaju nas kako gledamo televiziju
da bi nas ljudi mogli gledati
dok gledaju televiziju u svojim kućama.
Ovo je traganje za novim dubinama banalnosti.
...prvo europsko kućno računalo.
Stručnjaci predviđaju
da će za 20 godina
sve kuće biti građene s računalnim punktovima
i da će trošak biti manji
od današnjih telefona.
Što ćemo sada?
Trebamo li što govoriti?
-Da. -Ali što?
Je li tko što pripremio?
Ideja je da nema pripreme da bi se dobio dojam obične večeri.
Ovo nije nimalo obična večer.
Da je obična večer, svi bismo bili sami
u tužnoj izolaciji, u zasebnim palačama.
Ne bi bila ovakva gužva.
Ovo je poput Božića iz noćne more.
Rex Malik smatra da će
djecu praktički obrazovati računala,
kad će svaka kuća imati računalo priključeno na glavni mozak...
Možda biste, Veličanstva i Visočanstva,
mogli komentirati sadržaj koji gledate.
Bilo bi lakše...
da se ima gledati što iole zanimljivo.
Ovo je strašno dosadno.
-Moglo bi se popraviti uz piće. -Sve je bolje uz piće.
Ne sve.
Ne budi takva štreberica.
Coline.
-I rez. -Hvala Bogu ne tome.
Ima li koga?
Hej, dušo!
Smijem li?
Uopće ne.
U palači nigdje nisam mogla zapaliti cigaretu.
Tko je to?
Majka vojvode od Edinburgha. Princeza Alice od Grčke i Danske.
-...za BBC. -O, televizija.
Zaboga.
Zaustavite to!
Odmah, dovraga!
Recite nam nešto o samostanu.
Da, zove se Red Marte i Marije,
a nalazi se na broju deset u ulici Pefkon u Ateni.
I...
Recite nam, je li Grčka danas u nevolji?
Jeste li zato...
Prestanite.
To je noćna mora.
Moramo je odvući
-od očiju javnosti. -Molim?
Usred smo snimanja dokumentarca,
što je ključno za naše odnose s javnošću.
Snimatelji su pristali odustati od tih snimki. Možda drugi put ne budu.
Njezina prisutnost u palači prijeti propašću cijele stvari.
-Zašto si tako ljut na nju? -Nisam.
Jesi. Bijesan si.
Jesi li je obišao otkad je došla?
Nisi.
Dat ću ti savjet.
Ne soli mi pamet.
Prestani se miješati, uplitati. Samo prestani. Nemaš pojma.
Znam da ti je majka.
-Tehnički, da. -Što bi to trebalo značiti?
Znači da me rodila.
Nikad nije bila majka.
Filipe.
Filipe!
Rosa mi je došla usred noći
i rekla, „Moramo nabaviti još kanti!“
Kao da smo cijelu noć slušali orkestar.
Bilo je jako smiješno,
osim što smo bile do kože mokre
-i bilo nam je hladno. -Vas dvije.
Vaše Veličanstvo.
Baka mi priča
nevjerojatne priče o svom životu.
Zaista?
Provjeravam imate li sve.
-Sjednite. -O, da.
-Imam više no što bi je potrebno. -No njezin samostan nema.
-Šuti, dušo. -Treba 200 funta za krov.
-Zaista? -Istina je.
I 300 funta za nove lijekove i krevete.
Zato pišemo pokroviteljima i dobrotvorima da zatražimo novac.
Pisma za zaglavljem palače
mogla pomoći.
I možda ovdje imamo nešto što bismo mogli prodati.
Primjerice?
Sliku.
Sliku?
Ili sat.
Posvuda su satovi.
Jedan ili dva ne bi vam nedostajali.
Nije to baš tako jednostavno. Neki od njih nisu naši.
No možda bi vaš dragi sin mogao dati donaciju.
Bubica.
Da, Bubica.
Nabavit ćemo vam još cigareta
i obećavam da ćemo po povratku organizirati prodaju predmeta iz palače.
Nemojte ustajati.
Što?
-Jutro, Bridget. -Jutro, Johne.
Uzbuđen što ćeš gledati?
Ne mogu biti uzbuđeniji.
-Jutro, Bridget. -Dobro jutro.
Dobro.
Upali.
Buckinghamska palača diljem svijeta je poznata kao dom naše Kraljice.
-Dosad je bila neprobojna... -Evo ga.
...njezina unutrašnjost bila je skrivena.
To će se sve promijeniti.
Dobili smo rijedak pristup iza kulisa
doma najvažnije obitelji u Britaniji.
Kako dan počinje...
O, ne. Kosa mi izgleda grozno.
Što su rekli, koliko kila dodaje kamera?
-Ne biste mislili... -Tiho.
-...no kao mnogi... -Pojačaj.
Kraljica ima uredski posao, zahtjevan,
oslanja se na privatne tajnike.
Hvala.
A ovo su...
preporuke za...
Ovi muškarci vode sve Kraljičine obveze i dužnosti
i u palači se ništa ne događa mimo njihova znanja.
Kako dan odmiče,
raste broj dužnosti.
Nabrojit ću sljedeće titule...
Prvo, sastanak Kraljevskoga vijeća.
Možda se pitate zašto nitko ne sjedi.
Nitko zapravo ne zna odgovor. No zato sastanci traju kratko.
Pitam se što je dosadnije.
Sjediti na tom sastanku
ili ga gledati na TV-u.
Nema samo Kraljica mnogo dužnosti.
I Kraljica majka obavlja mnoge javne dužnosti.
Bar su ti uhvatili najbolju stranu.
Tiho.
Gle mama, u krupnom planu si.
Spremna sam, gospodine DeMille!
Jedan od Kraljičinih omiljenih hobija
nadgledanje je rada velikog uzgajališta konja u Sandringhamu.
No čak i onda,
kraljevske dužnosti ne prestaju,
kao ni bezbrojni događaji i prijemi.
Uvijek se treba za nešto pripremati
i ma što to bilo,
kvaliteta hrane i posluge mora biti vrhunska.
Može se činiti da je ovo ugađanje,
ali ovo je od nacionalne važnosti,
kao i formalnost.
Veleposlanike treba tretirati isto
da se izbjegne dojam se neki favorizira.
Bila mi je čast, Veličanstvo.
Bilo mi je iznimno zanimljivo.
Svjetski su problemi tako kompleksni.
No nije samo riječ o dužnostima.
Premda su Kraljica i princ Filip često odvojeni od svoje djece,
odmor je vrijeme za obitelj,
a obitelj vodi računa o tome da ih uzima često.
-Noć, Johne. -Noć, Tully.
Omiljeno je odredište dvorac Balmoral, kraljičina privatna rezidencija
u Škotskom visočju.
„Sinoć su svi u zemlji gledali dokumentarac
koji je kraljevsku obitelj trebao vratiti na poželjno mjesto,
u srca nacije.
Nažalost, to se nije dogodilo.
Teško je zamisliti što su mislili.
Pristali su otvoriti vrata televizijskim kamerama,
nadajući se da ćemo se tako lišenima ceremonije
diviti njihovoj normalnosti,
tome da su poput nas.
To gledanje kako putuju iz dvorca u dvorac,
iz palače u palaču jahtama i avionima koje mi plaćamo,
kako se gizdaju na zemlji u njihovu vlasništvu,
love ribu u njihovim rijekama,
i roštiljaju u vlastitim šumama,
trebalo nas je navesti na zaključak da se muče,
da su isplativi,
i pristati povećati iznos koji izdvajamo za njih.“
Glasnije, Johne. Ne srami se, hajde!
Da svi to čujemo. Hajde!
-Hajde. -„I najgorljiviji zagovornici monarhije
moraju priznati da je najjače oružje u arsenalu monarhije
njezina tajnovitost,
-koja daje tu veličanstvenost.“ -Tako je!
„Jedino što je kod te ekipe dojmljivo
veličina je njihova prenapuhanog osjećaja da su to zaslužili
i njihova sposobnost isprazna čavrljanja
od koje bi pacijenti na aparatima tražili prekidač."
Bravo, Johne!
Bravo!
Golema gledanost.
Najveća kad je riječ o dokumentarcu,
ikada.
I ima krasnih kritika u današnjim novinama.
Nemilosrdne su.
Ne one koje sam ja pročitao.
Volim misliti da razumijem televiziju
jednako kao i svi u zemlji.
Dugujem joj svoj politički život.
I to zato što sam vremenom naučio kako to raditi.
Kako da radi za mene.
Možda kraljevska obitelj nije za to.
-Televizija je dobra za obične ljude. -Ali to je bila poanta.
Pokazati svima izvan palače da smo obični ljudi.
Milosti, vi niste obični.
Nismo li?
Probudimo se ujutro, uvečer liježemo.
Radimo, umorimo se, prehladimo se.
Imamo stričeve koji nas sramote.
Božiće koje trpimo. Savršeno smo obični.
Ljudi vas tako ne doživljavaju
i...
ako smijem reći, a tu se malo stvari kompliciraju,
ne žele da budete obični.
Pa što žele?
Recite mi, svi to želimo znati, što želite od nas?
Istina je da ne znamo što želimo.
Osim toga da budete idealni.
Neki ideal.
Nijedno ljudsko biće nije idealno.
Samo je Bog idealan,
zato bih da kraljevska obitelj bude izvan pogleda,
izvan misli,
zbog našeg opstanka i zdravlja.
No ne možemo se skrivati.
Moramo stalno biti posve vidljivi.
Što je stoga rješenje?
Najbolje što smo dosad smislili je ritual i tajnovitost...
jer tako smo skriveni dok smo i dalje pod lupom.
Dim i ogledala,
misterij i protokol,
ne postoje da nas izdvajaju.
Postoje da nas drže na životu.
VELIČANSTVENOST KRALJEVSKE OBITELJI RASPALA SE NA KOMADIĆE
-Zvao si me? -Jesam.
Sjedni.
Dokumentarac izgleda ne samo da nije postigao ono čemu sam se nadao,
nekako je postigao suprotno.
Umjesto pisanja o tome koliko vrijedimo državi,
komentatori jedinstveno ismijavaju...
uštogljenost,
našu glupost,
taštinu, ekstravaganciju...
-Upozorila sam te. -Nemoj to govoriti.
Jesam.
Otpočetka se vidjelo da ćemo to platiti.
Moraš li ti uvijek tako nemilosrdno govoriti što misliš?
Pa što misliš odakle mi to?
Što ćeš učiniti?
Htio sam da razgovaramo o tome što ćeš ti učiniti.
Htio bih...
te ponuditi The Manchester Guardianu
kao temu velikoga, detaljnog profila.
Zašto ne The Daily Telegraph ili Daily Mail,
ili netko bar malo prijateljski nastrojen?
Jer zbog svih ovih kritika,
prihvaćanje kod naših najglasnijih kritičara
donijelo bi preokret.
Ako ga možemo dobiti.
Ti si najštedljiviji, najprizemniji,
najmanje pretenciozan član kraljevske obitelji.
Ako netko ovo može spasiti, onda si to ti.
Glasnogovornik Palače.
Johne, upravo me nazvao glasnogovornik Palače.
Da pogodim, žele ispriku, moju kritiku nazvali su nepatriotskom...
Ne, ponudili su nam intervju s princezom Anne.
Što? S gđicom Glupko i Mrgud?
Da, i najbizarnije od svega, zatražili su da intervju obaviš ti.
Zbilja su pukli.
-Sjeveroistočna ograda. -U redu.
John Armstrong iz The Guardiana,
imam sastanak s Anne.
S kim?
-S princezom Anne. Intervju. -Da, gospodine. Izvolite.
Čekajte ovdje, molim vas.
Hvala.
-Sad, bako. -Molim?
Trči.
Idi!
G. Armstrong, niste li primili poruku?
Njezino Visočanstvo princeza Anne nije...
nije dobro...
Ima jaku prehladu i ne može dati intervju.
Nisu mi to rekli.
-Ispričavam se. Ispratit ću vas. -Tko je to?
-Tko? -Časna.
To je...
-To je princeza Alice. -Tko?
Majka vojvode od Edinburgha.
Bi li razgovarala?
Nikako. Ako nemate što protiv...
-Pitat ću je sam. -To ne bi bilo primjereno.
-Gospodine Armstrong. -Zdravo.
Dobar dan, ja sam John Armstrong. Pišem članak o kraljevskoj obitelji.
-Mogu li vam postaviti pitanja? -Molim?
Ja sam John Armstrong iz The Guardiana. Intervju?
Dakako.
Pristala je.
Kako ti mogu pomoći, dušo?
Pa...
narod ove zemlje
zanimalo bi upoznati Kraljičinu svekrvu.
Zaista?
O, da. Dakle...
krenimo ispočetka.
Ali jako sam stara.
Mogli biste tu biti dugo.
Imam svo vrijeme svijeta.
Pa...
Rođena sam u dvorcu Windsor.
-Sama kraljica Viktorija bila je prisutna. -Je li?
-Svi su mislili da sam sporo dijete. -Sporo? U kojem smislu?
-Sporo ste hodali? -Ne, dušo.
Spora ovdje.
Dobro.
Rođena sam gluha.
Oprostite.
No inače posve normalna?
Pa ja sam tako mislila.
No drugi nisu, jer onda su mi dijagnosticirali shizofreniju.
I poslali su me u bolnicu.
U umobolnicu?
Da.
Liječio me Sigmund Freud.
Nije bio drag čovjek.
Nastavite.
Bila sam ondje malo više od dvije godine.
I uspjela sam pobjeći.
ELEKTROŠOKOVI...
NJEZINA HISTERIJA...
THE GUARDIAN KRALJEVSKA SVETICA
Bubice.
„Prema šalama na račun svekrva...
njihov je posjet noćna mora.
No posjet ove svekrve može biti samo blagoslov.
Jer princeza Alice je rijetkost:
članica je kraljevske obitelji koja je propatila više od nas ostalih,
radila više od nas ostalih,
i učinila više dobroga od nas ostalih.
Gluhu od rođenja, neprestano su je pogrešno shvaćali.
marginalizirali i podcjenjivali.
Liječnici su je neviđeno mučili,
zračili su joj maternicu ne bi li inducirali menopauzu i smanjili libido...
i davali su joj elektrošokove
da bi liječili histeriju.
No umjesto jalu,
princeza Alice posvetila je život dobrotvornom radu, službi javnosti,
i borbi za socijalnu pravdu,
unatoč velikom osobnom riziku.“
I tako dalje...
To je ljubavno pismo.
Dugujem ti ispriku.
Ali zašto?
Jer sam te iznevjerio.
Pokušavao sam te sakriti od kamera,
kad si, očito, trebala biti u središtu pozornosti.
Ako itko ikom duguje ispriku,
oboje znamo da je stanje obrnuto.
Bar su tvoje sestre imale nešto od majke.
Kad smo bili prisiljeni napustiti Grčku,
nisam se mogla nositi s time.
Trebala sam skrb.
Trebala sam pomoć.
No to što su ti dali nije bila pomoć.
To je bilo mučenje.
Dali su sve od sebe.
Ne. Metode kojima su te liječili bile su barbarske,
a tvoja hrabrost da se izdigneš iznad toga bila je čudesna.
Nisam to učinila sama.
Ne bih mogla.
Imala sam pomoć na svakom koraku.
Bubice, spomenuo si da si me iznevjerio.
Kako je tvoja vjera?
Miruje.
Molim?
Miruje.
To nije dobro.
Neka ovo bude majčin dar...
njezinom djetetu.
Savjet.
Nađi si vjeru.
Pomaže. Ne.
Nije da samo pomaže.
Ona je sve.
Čini se da se razvedrava.
Što kažeš?
Šetnja?
Ručak s lordom i ledi Casey pomaknuli smo na 12.,
što znači da ima vremena za prezentaciju eskadrile
u letačkoj školi u RAF-ovoj bazi Rissington devetoga.
Bravo. Hvala, Michaele. Još nešto?
Još jedna stvar.
Dokumentarac o kraljevskoj obitelji
pobudio je veliko zanimanje stranih televizija.
kanadske javne televizije, australske javne televizije,
-CBS-a iz SAD-a. -Ne.
-Milosti? -Ne odobravam to.
Dobro.
Čujem da ga BBC kani reprizirati za tri tjedna.
Ne odobravam ni to.
Zapravo, bilo bi najbolje da taj dokumentarac više nitko ne vidi,
nigdje, baš nitko.
Možete li to riješiti?
Da, milosti.
Prijevod titlova: Kristijan Nikolić