PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
ATÉNY, 1967
Je po všem, matko představená.
Mám tu výkazy, abyste to viděla.
Došly nám peníze.
My ale potřebujeme léky.
Potřebujeme postele.
Potřebujeme jídlo.
Nemůžu poslat lidi pryč.
Dříve,
když nebyly peníze,
sama jste dokázala přispět.
Všechno jsem už prodala.
Pak nemáme jinou možnost.
Řád se musí zavřít.
A tři,
dva...
Dnes máme v Setkání s novináři velmi speciálního hosta,
Jeho Výsost, prince Philipa, vévodu z Edinburghu.
Ve Washingtonu
je během své 18denní návštěvy Kanady a Spojených států.
- Vítejte, pane. - Děkuji za pozvání.
Mám hodně otázek a málo času.
Rád bych ale pro nás nevzdělané Američany,
kteří tomu nerozumíme, objasnil jednu věc.
Jak to, že nejste králem?
Protože když se ožení anglický král,
tak jeho žena, ať je kdokoli, se automaticky stane královnou, že?
Ano, to je pravda.
Takže když se královna provdala za vás, co se stalo?
Mě jako muže se to dotklo.
Ano, a zcela právem.
Je to hanebně nespravedlivé.
A budeme pokračovat na téma nespravedlnosti.
Nejnovější zprávy z Londýna zní:
„Plat královny Alžběty se již 15 let nezvýšil.“
V článku se dále píše o značných potížích,
kterým královská rodina čelí kvůli aktuální výši svých dávek.
Není to nepříjemná situace?
Velmi. Příští rok budeme, myslím, v mínusu.
A nejde o špatné hospodaření, když o tom přemýšlíte.
Celé to vedeme s rozpočtem,
který byl vytvořen před 15 lety, kdy královna nastoupila na trůn.
Abyste tedy mohli vyžít...
Museli jsme hodně šetřit
a začíná to být vidět.
Pokud se nic nezmění, budeme muset buďto...
No, nevím.
Možná se budeme muset přestěhovat do menšího. Kdo ví?
Menších paláců.
Tak nějak.
S utahováním opasků jsme už začali,
a není to lehké.
Například jsme měli malou jachtu,
- kterou jsme museli prodat. - Vážně?
Brzy se asi budu muset vzdát póla
a podobných věcí.
Děkuji. Za chvíli budeme zpátky s dalšími otázkami...
Mezinárodní hovor. Londýn, Anglie.
01946 0200.
- Haló, tady je Ken. - Kene, John Armstrong.
Jsem v New Yorku a píšu o Alim
a právě jsem v televizi viděl vévodu z Edinburghu.
Dej mi 600 slov a drž mi titulní stránku.
Je tvoje.
Nebudeš toho litovat.
KORUNA
BUBÍŠEK
K poctě zbraň!
Chtěl jsem dnešní program začít situací ve východní Nigérii,
ale vzhledem k článku v Guardianu o Jeho Výsosti, vévodovi z...
Ano, možná bychom měli začít tím.
Jaká byla reakce v kabinetu?
Celkem kladná.
Vzhledem k pochmurné ekonomické prognóze navrhuji,
aby vláda přijala radu Johna Armstronga z dnešního Guardianu,
a prodala zastaralou a zbytečnou jednotku státní infrastruktury,
královskou rodinu.
Celkem?
Samozřejmě určití lidé skákali radostí,
jako Benn, Crossman a Castleová.
To se dalo čekat.
A co sbírku na nového poníka pro prince?
V současné ekonomické situaci,
kdy poctivé pracující rodiny bojují o přežití,
mi přijdou stížnosti na chudobu od povýšeného vyžírky
nejenom nevhodné, ale přímo urážlivé.
Jistě víte, kolik ta rodina stojí každý rok britské daňové poplatníky.
Dva a půl milionu.
Když to porovnáte s průměrným rodinným...
Vím, 1607 liber.
Za rok. Královská rodina za den stojí čtyřikrát tolik
a teď chtějí ještě víc!
- Víc! - No tak...
pólo není levné.
Ta opovážlivost! Když půlka...
Ale mám obavy z reakce ostatních.
Od oportunistů.
Řekl bych,
že před článkem v kabinetu bylo šest stoupenců tvrdé linie
za snížení důchodu královské rodiny a 14, které můžeme nazývat umírněnými.
Nyní je to spíš deset na deset.
To je velká a znepokojující změna.
A vaše pozice?
Moje, madam?
Ano, premiére, vaše.
Váš hlas je rozhodující.
Vždy jsem monarchii horlivě podporoval,
jak ukazují záznamy.
Ale když si manžel nejbohatší ženy světa
stěžuje na chudobu
a žádá daňové poplatníky o zvýšení platu v dobách jako je tato,
tak jsem dokonce i já...
rozpolcený.
Co chce, abychom udělali?
Žít v domku?
Cestovat všude autobusem?
O cestování se vážně zmínil.
Naše jachty financuje námořnictvo,
naše letadla letectvo
a Margaretina dovolená v Americe
stála státní pokladnu 30 000 liber.
A to pouze za dva dny práce.
Margaretina dovolená nám nejenom zajistila multimilionovou pomoc,
ale také měla skvělé ohlasy v celosvětovém tisku,
a to je zatraceně mnohem víc,
než čeho dosáhli Wilson a jeho ekonomicky nekompetentní kumpáni.
Nech to na mě.
Co tím myslíš?
Tím myslím, že je zapotřebí reakce.
Silná reakce.
- Philipe... - Zasloužíš si dobrý plat.
My si zasloužíme dobrý plat.
A nenechám to tak.
Je to pravý cejlonský safír
zasazený v diamantech.
Žádný pravý safír není tak velký. I kdyby byl pravý jen střípek, byl by...
Podívejte se na něj.
Až mi nabídnete dobrou cenu,
zvážím jeho prodej.
Najdete mě u křesťanského Sesterstva svaté Marty a Marie,
v ulici Pefkon, ve čtvrti Neo Iraklio.
Neuvěřitelné!
Dnešní gangy s drahokamy!
Kam až zajdou.
Zatkli jste ji?
- Koho? - Tu falešnou jeptišku.
Ty idiote, ona není falešná!
Je to opravdová jeptiška a skutečná princezna.
Cože?
Princezna Alice řecká a dánská se narodila na hradě Windsor.
Její prastrýc byl ruský car,
prababička byla královna Viktorie,
a její syn se oženil s královnou Anglie.
Už máš cenu, milánku?
Zlatíčko, jsi v tam?
Slyšíš mě?
Zlatíčko?
Vaše Výsosti.
Haló, zlatíčko?
Slyšíš mě?
Zvedni to.
Haló?
Vaše Výsosti.
Haló? Zlatíčko?
- Vaše Veličenstvo. - Ano.
- Jeho Výsost, vévoda... - To nejsem já.
Já jsem „miláček“ nebo „tykvička“. Zlatíčko je někdo jiný.
Vidíš? Funguje to.
Chtěl jsi mě vidět?
Ano.
Takže...
- mluvil jsem s plukovníkem Adeanem. - No.
- A s Martinem Charterisem. - A?
A s Williamem Heseltinem.
Ano, s lidmi, které nenávidíš.
Všichni jsme se sešli.
V kleci pro plazy?
V zoo?
Ne. Rozhodli jsme se, že pro nové vztahy s veřejností
- tě vypustíme. - Cože?
Ne jako raketu.
No, možná trochu jako raketu.
A za tím účelem bych chtěl, aby ses spolu s celou rodinou
zapojila do filmu, který poběží v televizi.
Znáš ten příběh, ne?
Když jsem byl malý...
- Ano. - utekli jsme z Řecka.
- V bedně na citróny. - Pomeranči.
Znelíbili jsme se lidem jako královská rodina.
Od té chvíle jsme byli vyhnanci.
V exilu.
Neměl jsem normální domov, rodinu.
A to...
pro nás nechci.
Chci, aby nás lidi měli rádi, aby měli pocit, že nás znají.
Vím, že si ceníš svého soukromí,
ale myslím si, že by tě měli rádi, kdyby tě znali.
Celkově máš...
dobrou hodnotu.
Jako kozačky s dlouhou životností.
A je v životě něco jiného, co by člověk měl radši než takové boty?
Zní to příšerně.
Ano.
Myslel jsem, že to řekneš.
Ale jestli na tom s těmi plazi trváte.
Obávám se, že ano.
VEŘEJNÉ VZTAHY TELEVIZE, BBC
Film?
Ano.
Je to dokumentární film.
Tony, mohl bys to...
To znamená, že se v něm nehraje.
Nic vymyšleného.
Jenom skutečnost
jako v těch o přírodě.
Ty mám ráda.
Ano, ale až na to,
že teď jsme my ten ohrožený druh.
Přesně. Budou sledovat naše normální životy,
abychom lidem dokázali, co my všichni dávno víme.
A to je co?
Jak tvrdě pracujeme
a jakou hodnotu máme.
Jak moc si ty peníze zasloužíme.
Takže tu budou pořád kamery.
Ne pořád, budou tu občas po dobu několika měsíců.
Takže...
se všichni chovejte co nejlépe.
To světlo je opravdu silné, že?
Ztlum to, Gary.
- Omlouvám se, madam. - Děkuji.
Ronald Lee.
David Salt.
Terry Edwards.
Vaše Veličenstvo.
Sally Phippsová.
Musí to všechno působit okázale.
Oběd s olympijským týmem, večeře s americkým prezidentem,
ale je za tím hodně práce, hodně příprav a hodně výdajů.
A čeho se tím dosáhne?
Vidím to tak, že to stojí, my stojíme...
za každou penci.
Pánové, tady.
Pokračujte.
- Pane premiére. - Dobrý den.
Napůl jsem očekával, že mě tu přivítají kamery.
Světla, mikrofony...
- Slyšel jste o tom? - Ano.
Obávám se, že můj manžel je tímto dokumentem zcela pohlcen.
A i když televizi nerozumím, rozumím manželství
a kdy je důležité dopřát někomu trochu slávy.
Dnes máme co dohánět, v neposlední řadě puč v Aténách.
Ano, kde si myslím, že i nadále žije vaše tchýně.
Podle ministerstva zahraničních věcí jí pravděpodobně hrozí nebezpečí.
Toto je veřejné oznámení.
Padla vláda
a armáda převzala kontrolu nad zemí a městem.
Všichni cizí státní občané musí okamžitě opustit zemi.
...záběr na stůl a...
A já budu jen mluvit o přípravách.
Natočíme vaše rozhovory s personálem.
Jak dlouho to zabere?
Za minutku jsme připraveni.
Je tohle nejnovější seznam záběrů?
Pokračujte.
Ano, pane.
Ahoj.
Dnes jsem mluvila s premiérem.
Atény jsou uprostřed vojenského státního převratu.
Ano.
Ministerstvo zahraničí tam chce poslat letadlo,
aby přivezlo tvoji matku,
- aby tady žila s námi. - Tady?
Ano, tady. Určitě se shodneme, že je tu plno místa.
- Kdy? - Co nejdříve.
- Zítra? - To nemůžeme.
- Proč ne? - Nevšimla sis,
že všude okolo nás jsou kamery?
Toho jsem si všimla.
Nemůžeme si dovolit, aby moje matka tento film ohrozila.
- Víš, jaká je. - Lehce výstřední.
Mnohem víc než to.
Není z našeho světa
a upřímně se do něj ani nehodí.
Většinu svého dospělého života strávila v ústavech.
Není...
Není na tom dobře, a pro tento film je důležitý dojem.
Musíme být opatrní, hodně opatrní.
Odpověď zní ne.
Jste připraveni?
No tak.
- Kamera může. - Rychle.
Samozřejmě, že přijede.
Je jí 82,
a pokud to, že je matkou vévody a tchyně královny nestačí,
tak to, že je babičkou budoucího krále, stačí.
Přivezte ji.
Ubytujte ji v pokoji vedle princezny Anny.
Ano, madam.
Sbohem, má drahá rodino.
Sbohem...
mé drahé sestry.
Ať vám Bůh žehná.
Ať vás Bůh ochraňuje.
Děkuji ti, drahý.
Vaše Výsosti.
Děkuji.
Prosím. Tudy.
Vaše Veličenstvo.
Jsme moc rádi, že jste dorazila v pořádku.
Jste velmi laskavá.
Až příliš laskavá.
A Bubíšek?
Obávám se, že váš drahý syn je zaneprázdněn.
Natáčí se tu film.
Cože?
To je jedno.
Brzy za vámi přijde.
Určitě jste unavená. Zavedeme vás do vašeho pokoje.
Děkuji.
Bubíšek.
Ano.
Váš pokoj, Vaše Výsosti.
Je pěkný.
Jak to jde?
Vaše Výsosti, abyste věděl, princezna Alice už přijela.
Děkuji, Martine.
Mami, prosím!
Mami!
Pane, čekají na vás.
Je brzké ráno ve čtvrti Highgate.
Technický poradce...
Natáčí, drahoušku.
Natáčí nás při sledování televize,
aby se na nás lidé mohli dívat,
doma na své televizi, jak se my díváme na televizi.
Tímto dosáhla banalita zcela nových rozměrů.
...domácí terminál řízený počítačem.
Snadno se ovládá. Experti předpovídají,
že za 20 let budou mít všechny domy počítačové terminály
a pronájem terminálu bude levnější
než dnešní telefony.
A co teď?
Chcete, abychom něco řekli?
- Ano. - A co?
Připravili jste něco?
Scénář nemáme,
protože máme přiblížit normální večer.
Tohle ale není normální večer.
Kdyby to byl normální večer, byli bychom každý sám,
izolovaný ve vlastních komnatách.
Nebylo by tu tolik lidí.
Je to jako nějaké příšerné Vánoce.
Rex Malik předvídá,
že by se děti mohly učit pomocí počítače.
Každý domov by měl terminál napojený do centrálního...
Možná byste Vaše Veličenstva, Vaše Výsosti,
mohly mluvit o tom, co běží v televizi.
Šlo by to líp...
kdybychom se dívaly na něco zábavnějšího.
Souhlasím. Umírám nudou.
Možná by pomohla sklenička.
Sklenička vždy pomůže.
Vždy ne.
Nebuď taková moralistka.
Coline.
A střih.
Díky bohu za to!
Haló?
Ahoj, drahý.
Můžu?
Ano, jistě.
Nikde v paláci není zapalovač.
Kdo je to?
Matka vévody z Edinburghu,
princezna Alice řecká a dánská.
...pro BBC.
Proboha.
Zastavte to někdo.
Teď, ksakru!
Povězte nám o klášteře.
Ano, jmenuje se Sesterstvo svaté Marty a Marie
a je na ulici Pefkon č. 10 v Aténách.
A...
Řekněte nám více o Řecku. Má dnes Řecko potíže?
To vás přivedlo sem...
Přestaňte.
Je to jak zlý sen.
Musí odtud pryč.
- Musí zmizet z očí. - Cože?
Natáčíme dokument,
což je důležité pro vztahy s veřejností.
Teď filmaři souhlasili, že toho nechají.
Příště možná tak vstřícní nebudou.
Její přítomnost v paláci může všechno zmařit.
- Proč se na ni tak zlobíš? - Nezlobím.
Ano, jsi nepříčetný.
Byl jsi za ní vůbec od příjezdu?
Nebyl.
Dám ti jednu radu.
Nepoučuj mě!
Přestaň se do toho vměšovat a plést. Přestaň. Nic o tom nevíš!
Vím, že je to tvá matka.
V podstatě ano.
Co to má znamenat?
To znamená, že mě porodila.
Nikdy ale matkou nebyla.
Philipe.
Phillipe!
Rosa za mnou přiběhla v noci a řekla:
„Musíme sehnat víc věder!“
Bylo to jako poslouchat orchestr.
Bylo to vážně zábavné, až na to, že jsme byly promáčené
- a byla nám zima. - Obě dvě?
Vaše Veličenstvo.
Babička mi vyprávěla
neuvěřitelné příběhy o svém životě.
Vážně?
Máte tu vše, co potřebujete?
- Prosím. - Ano.
Mám víc než potřebuji.
Ale její klášter ne.
- Zlatíčko. - Potřebuje 200 liber na střechu.
Vážně?
Je to pravda.
A 300 liber na léky...
a postele.
Takže horlivě píšeme mecenášům a sponzorům o peníze.
Královský dopisní papír
by nám snad mohl pomoci.
A pokud je tu něco, co bychom mohli prodat.
Například?
Obraz.
Obraz?
Nebo hodiny.
Všude je tolik hodin.
Jistě by vám jedny nebo dvoje nechyběly?
Není to tak jednoduché.
Některé z nich nejsou naše.
Ale možná váš drahý syn bude tak hodný a přispěje vám.
Bubíšek?
Ano, Bubíšek.
A zatím vám seženeme další cigarety
a já vám slibuji, že až se vrátíme, uspořádáme dobročinný bazar.
Nevstávejte.
Co?
- Dobré ráno, Bridget. - Johne.
Budeš se dnes dívat?
Už se nemůžu dočkat.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Tak jo.
Zapni to.
Buckinghamský palác je po celém světě známý jako domov královny Alžběty II.
- Neproniknutelná pevnost... - Je to tu.
jejíž vnitřní chod byl tajemstvím.
To se nyní ale změní.
Naskytl se nám vzácný pohled
do domácnosti nejdůležitější britské rodiny.
Na začátku dne...
Ale ne, moje vlasy vypadají hrozně.
Kolik kilogramů přidává kamera, drahá?
Nenapadlo by vás...
- že stejně jako její poddaní... - Zesil to.
pracuje v kanceláři, vede pět oddělení
a neobešla by se bez osobních tajemníků.
Děkuji.
Toto jsou...
ta doporučení pro...
Organizují veškeré královniny schůzky a závazky
a o všem, co se děje v paláci, vědí.
Jak den pokračuje, hromadí se více povinností.
Zde je seznam titulů...
Nejprve se koná schůzka tajné rady.
Možná si říkáte, proč si nikdo nesedne.
Na to nikdo nezná odpověď.
Ale jednání je díky tomu stručné.
Zajímalo by mě, co je nudnější?
Být na takové schůzce, nebo se na ni dívat v televizi?
Ale nejen královna má povinnosti.
I královna matka se angažuje na veřejnosti.
Aspoň tě vzali z lepšího úhlu.
Podívej, mami. Jsi tam zblízka.
Jsem připravena, pane DeMille!
Jedním z oblíbených koníčků královny
je dohlížení na chod 150akrového hřebčína ve Sandringhamu.
Ale ani zde
královské povinnosti nekončí.
Ani nekonečné oficiální akce a recepce.
Vždy probíhají přípravy akcí,
a ať jde o cokoliv,
kvalita jídla a služeb musí být prvotřídní.
Mohou působit požitkářsky, ale jsou pro náš národ důležité...
jako daná formálnost.
Velvyslancům se musí dostat stejného přijetí,
aby nevznikl dojem, že si některého váží více.
Je mi ctí, Vaše Veličenstvo.
Je to velmi zajímavé, velvyslanče.
Světové problémy jsou komplikované.
Ale nejde pouze o večeře a povinnosti.
Ačkoli královna a princ Philip často se svými dětmi nejsou,
prázdniny tráví s rodinou
a snaží se na ně jezdit pravidelně.
Dobrou, Johne.
Dobrou, Tully.
Nejoblíbenějším místem je hrad Balmoral.
Soukromé sídlo královny,
které se nachází ve Skotsku.
„Včera večer se národ díval na dokument,
který měl navrátit královskou rodinu
do srdcí občanů.
Bohužel se tak nestalo.
Je těžké si představit, co si mysleli,
když otevřeli dveře kamerám,
vynechali obřady a odhalili roušku tajemství.
Že se budeme podivovat, jak jsou normální a jak se nám podobají?
Protože sledovat, jak cestují od hradu k hradu,
od paláce k paláci, v jachtách a letadlech,
za které platíme,
jak kráčejí po pozemcích, které vlastní,
rybaří v řekách, které vlastní
a grilují v lesích, které vlastní,
si budeme říkat, jak těžce dřou
a ty peníze si zaslouží
a uvědomíme si, že bychom jim měli platit více.“
Hlasitěji, Johne.
Nestyď se, no tak.
Chceme to slyšet, Johne.
- No tak. - „I ten nejhorlivější monarchista
musí připustit, že nejsilnější zbraní v královském arzenálu
je nádech tajemna,
- z kterého vychází jejich majestát.“ - Přesně!
„Úžasné na nich jsou pouze jejich nabubřelý pocit oprávněnosti...
a jejich schopnost tlachat,
která by donutila umírajícího se odpojit.“
Výborně, Johne. Výborně.
Bravo!
Měli jsme skvělou sledovanost.
Takovou jsme u dokumentu neměli.
Nikdy.
A v novinách se objevily moc pěkné recenze.
Byly nemilosrdné.
Já takovou nečetl.
Domnívám se, že televizi rozumím stejně dobře, jako zbytek země.
Jsem jejím dlužníkem za svou kariéru.
To protože jsem se už naučil, jak se to dělá,
aby ona sloužila mně.
Možná není pro královskou rodinu.
Televize je pro normální lidi.
O to přece šlo.
Ukázat lidem za branami, že jsme normální.
Ne, madam, nejste normální.
Nejsme?
Ráno se probudíme,
večer jdeme spát.
Pracujeme, jsme unavení, jsme nemocní.
Naši strýcové nás ztrapňují.
Musíme přežít Vánoce. Jsme zcela normální.
Ale lidé vás tak nevnímají...
a...
teď to bude znít divně...
oni to ani nechtějí.
Co tedy chtějí?
Povězte mi to. Všechny nás to zajímá.
Co od nás chcete?
Pravdou je, že nevíme, co chceme.
Ale víme, že máte být dokonalí.
Jako vzor.
Nikdo není dokonalý.
Jenom Bůh je dokonalý.
Proto chci, aby královská rodina nebyla vidět,
ani slyšet,
abychom mohli žít v klidu.
Problém je, že se nemůžeme schovat,
musíme být neustále vidět.
A odpověď zní?
Nejlepší s jakou jsme přišli jsou obřady a tajemství...
protože nám pomáhají být schovaní a zároveň na očích.
Mlžení...
tajemství a protokol
nás nemají rozdělovat,
mají nás udržovat naživu.
TELEVIZE NIČÍ MAJESTÁT KRÁLOVSKÉ RODINY
- Tys mě volal? - Ano.
Posaď se.
Zdá se, že dokument neměl ten efekt, v jaký jsem doufal,
ale opačný.
Místo toho, aby psali, že za ty peníze stojíme,
novináři se schodně vysmívají naší...
ztuhlosti,
hlouposti,
domýšlivosti,
výstřednosti...
- Varovala jsem tě. - Ani to neříkej.
No, varovala.
Bylo jasné, že se to vymstí.
Vážně musíš být pokaždé tak nemilosrdně upřímná?
Po kom si myslíš, že to mám?
Co budeš dělat?
Doufal jsem, že si promluvíme o tom, co budeš dělat ty.
Rád bych tě...
nabídl Guardianu
jako téma pro velký a detailní medailón.
Proč jim a ne Daily Telegraphu nebo Daily Mailu?
Nebo někomu, kdo by byl aspoň trochu přátelský.
Protože ve světle všech těch kritik
by podpora od nejzarputilejšího kritika
znamenala změnu k lepšímu.
Pokud nás podpoří.
Jsi ta nejšetrnější, nejméně nápadná
členka této rodiny s nohama pevně na zemi.
Jedině ty tohle můžeš zachránit.
Tiskového mluvčího, prosím.
Johne, akorát jsem domluvil s královským tiskovým mluvčím.
Nech mě hádat, chtějí omluvu,
říkají, že moje kritika je protistátní...
Ne, nabídli nám rozhovor s princeznou Annou.
Cože? Se slečnou Nevrlou?
A nejbizarnější na tom je,
že chtějí výslovně tebe jako autora toho článku.
Vážně se zbláznili.
- K severní bráně, prosím. - Jistě.
Jsem John Armstrong z Guardianu
a jsem tu za Annou.
Za kým?
Princeznou Annou kvůli rozhovoru.
Ano, pane. Tudy.
Počkejte tady, pane.
Díky.
- Teď, babi. - Cože?
Jdi.
Bež!
Pane Armstrongu, neobdržel jste naši zprávu?
Její Výsosti, princezně Anně není...
není dobře.
Je nachlazena a slabá.
Nikdo mi nic neřekl.
Promiňte. Vyprovodím vás.
Kdo je to?
Kdo?
Ta jeptiška.
To je...
to je princezna Alice.
Kdo?
Matka Jeho Výsosti, vévody z Edinburghu.
Bude se mnou mluvit?
Ne, rozhodně ne. Takže pokud dovolíte...
- Zeptám se jí sám. - Ne, to je nevhodné.
- Prosím, pane... - Dobrý den.
Jsem John Armstrong.
Píšu článek o královské rodině. Chtěl bych se vás zeptat na pár věcí.
Cože?
Jsem John Armstrong. Můžu s vámi udělat rozhovor?
Jistě.
Řekla ano.
Drahý, jak vám mohu pomoci?
No...
myslím si, že lidé v této zemi
by rádi poznali tchyni královny.
Vážně?
Ano. Takže...
měli bychom začít od začátku.
Ale já jsem stará.
Můžeme tu být věky.
A já mám spoustu času.
No...
narodila jsem se na hradě Windsor.
Sama královna Viktorie byla u mého porodu.
Vážně?
Všichni si mysleli, že jsem byla zpomalená.
Zpomalená?
V jakém smyslu?
- Chození? - Ne, drahý.
Pomalá na duchu.
Ano.
Narodila jsem se hluchá.
Omlouvám se.
Ale jinak zcela normální?
No, to jsem si myslela.
Ale ostatní zjevně ne, protože mi diagnostikovali schizofrenii.
A poslali mě do ústavu.
Do blázince?
Ano.
Léčil mě Sigmund Freud.
Nebyl to laskavý člověk.
Pokračujte.
Byla jsem tam přes dva roky.
A podařilo se mi utéct.
ELEKTROŠOKY...
JEJÍ HYSTERIE...
THE GUARDIAN KRÁLOVSKÁ SVĚTICE
Bubíšku.
„Známý vtip o tchyních zní...
že když vás navštíví, je to jako zlý sen.
Ale návštěva této tchyně je spíše požehnáním.
Princezna Alice je vzácná žena.
Jako členka královské rodiny
trpěla víc než kdokoli z nás,
pracovala tvrději než kdokoli z nás,
a učinila více dobra než kdokoli z nás.
Narodila se hluchá
a lidé ji nechápali,
odsouvali a podceňovali.
V rukou doktorů prožívala nevýslovné hrůzy.
Pomocí rentgenu jí chtěli vyvolat menopauzu a snížit její libido.
Elektrošoky...
léčili její hysterii.
Ale místo zahořklosti
zasvětila princezna Alice svůj život charitě,
službě lidem
a kampani za sociální spravedlnost.
Často dávala v sázku svůj život.“
A tak to pokračuje. Je to...
milostný dopis.
Dlužím ti omluvu.
Za co?
Za mou nevěřícnost.
Snažil jsem se tě držet stranou od kamer...
když jsi měla být jasně v centru dění.
Pokud se má někdo někomu omluvit,
tak oba víme, že to má být naopak.
Tvé sestry měly matku aspoň na chvíli.
Když jsme museli opustit Řecko,
nezvládla jsem to.
Potřebovala jsem péči.
Potřebovala jsem pomoc.
Ale to od nich nebyla pomoc...
ale mučení.
- Snažili se, jak jen mohli. - Ne.
Léčba, kterou ti poskytli, byla krutá
a tvá odvaha se nad to povznést je pozoruhodná.
Nebyla jsem na to sama.
To bych nezvládla.
Na každém kroku jsem měla pomoc.
Bubíšku, zmínil jsi nevěřícnost.
Co tvá víra?
Nic.
Cože?
Nic.
To není dobré.
Bude to dar matky...
svému dítěti.
Jedna rada.
Najdi víru.
Pomáhá.
Ne.
Nejen, že pomáhá.
Je vším.
Vypadá to, že se vyjasňuje.
Co ty na to?
Procházka?
Oběd lorda a lady Caseyových přesuneme na dvanáctého.
A devátého bude přehlídka královské perutě
v Ústřední letecké škole Královského letectva.
Dobrá práce. Děkuji, Michaele. To je vše?
Ještě něco, madam.
Máme velký zájem ze zahraničí
o dokument o královské rodině.
Kanadská televize,
Australská televize,
- Spojené státy. - Ne.
- Madam? - Nesouhlasím.
Dobře.
BBC ho chce vysílat za tři týdny znovu.
S tím také nesouhlasím.
Myslím si, že bude nejlepší, když ten dokument už nikdy nikdo neuvidí.
Dohlédnete na to?
Ano, madam.
Překlad titulků: Mirka Mireková