EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
LORD I ATTACK MOT DROTTNINGEN
Drottningskritikern tar sig ton igen. Lord i attack mot drottningen!
-Tackar! -Drottningskritikern!
Drottningskritikern tar sig ton igen!
-God morgon, Jack. -God morgon, sir.
En av varje, tack.
-Och så söndagsbilagan. -Lite nöjeslektyr, månntro?
Just det.
Drottningskritikern tar sig ton igen. Lord i attack mot drottningen!
DROTTNINGEN - AV EN LORD
SKYMFAD AV EN LORD
DROTTNINGSKRITIKERN TAR SIG TON IGEN
Nej, jag vill inte ha något. Förlåt, kära du.
Lord hävdar att drottningens röst är "irriterande"
och att hon framstår som en "självgod skolflicka".
-Jag tycker att han har rätt. -Gör du?
Ja. När jag tänker på saken... Hon är nog lite självgod.
Här kommer han.
Lugna er, hörrni. Knuffas inte.
-Lord Altrincham? -Ja?
Förrädare!
Säger ni det?
Jag ska självfallet underrätta Hennes Majestät. Tack.
Tiden går, konservatorn.
Och aldrig stilla står, privatsekreteraren.
-God eftermiddag. -God eftermiddag, sir.
Vad gäller det nu?
Lord Altrincham har blivit slagen.
-Lamslagen, hoppas jag. -Bättre än så, frun. Slagen på käften.
Ganska hårt, sägs det.
Av vem då? Vilken ädel och chevaleresk gentleman?
Det vet vi tyvärr inte än. Incidenten skedde utanför televisionsstudiorna.
Förövaren är nu på väg till polisstationen på Bow Street,
där han förväntas släppas utan åtal.
-Det var synnerligen glädjande att höra. -Ja. Synnerligen.
Vilka televisionsstudior?
Studior som tillhör The Independent Television Network,
där Altrincham hade medverkat i en intervju.
Till vad då?
Ett program som passande nog heter Impact.
-När ska det sändas? -I kväll, frun. Klockan nio.
IMPACT MED ROBIN DAY
Berätta för folket. Berätta i television.
Folkets frågor besvarade av offentliga personer.
Det här är Impact, programmet där vi tar upp dagens viktigaste frågor
och bjuder in er där hemma i debatten...
-Förlåt att jag är sen. -Robin Day ställer frågorna.
Det har precis börjat.
I kväll träffar vi en man som tack vare all uppmärksamhet i pressen
troligen inte behöver presenteras: lord Altrincham.
På några dagar har hans provokativa, djupt personliga attack mot drottningen
i en tidskrift där han själv är utgivare
blivit en brännhet fråga och lett till vad man kan kalla en konstitutionell kris.
Jag vill börja med att ställa en enkel fråga till lord Altrincham.
Hon är vårt statsöverhuvud.
Hon är älskad, respekterad och beundrad över hela världen.
Varför avskyr ni henne så?
EN MÅNAD TIDIGARE
National and English Review, två shilling!
-National and English Review! -God morgon, Fred.
National and English Review, två shilling!
...alldeles för länge. Folk börjar uppmärksamma det, och därför...
Därför är avskaffandet av läroprov
och införandet av kvinnliga präster det enda som kan rädda engelska kyrkan.
En institution som blir mer förlegad och irrelevant för varje timme som går.
Vem har tusen ord om det?
-Hej, Patricia. -Skulle någon vilja ha lite gräddkola?
Ställ den här, raring.
-Den är gudomlig! -Precis som Patricia själv.
Seså, raring. Slå dig ner.
Jaha... Om ingen har lust att skriva om kyrkan kan jag knåpa ihop något.
Då så... Reformen av överhuset.
Dermot, det skulle väl du titta på?
-Visst är smaken en aning nötig? -Melass.
Och så Europa. Vi måste ha en officiell ståndpunkt.
Är vi för eller emot en gemensam europeisk marknad?
Ja eller nej?
-Gräddkola, John? -Du måste smaka.
Jag är inte så förtjust i...gräddkola.
-Varför visste jag inte det? -Du kan väl inte veta allt om mig?
Egentligen har jag inget emot smaken. Jag har bara...smärtsamma minnen.
När jag var liten hamnade jag i tandläkarstolen
på grund av en bit gräddkola.
Du milde.
Inte nu igen. Ursäkta, jag...
"Kanhända ni inte förstår
att er ståndaktighet och förmåga att utstå ledan i enformigt, repetitivt arbete
och ert stora mod inför livets ständiga små motgångar...
...i stort utgör grunden för hela samhällets lycka och välgång.
Vart lands historiska avancemang är på lång sikt avhängigt
av hjärtats sundhet hos gemene man."
"Hos arbetaren"?
Det låter en aning mer värdigt.
Nej, "gemene man" duger fint.
Jag tänkte att du ville se det här.
Det är ett utkast till talet som drottningen ska hålla om en vecka.
Ärligt talat fick det mig att känna mig lite olustig.
Sir.
Ja?
Förlåt om jag går utöver mina befogenheter...
-Tommy. -Martin.
Du skulle precis gå utöver dina befogenheter.
Det gäller talet som drottningen ska hålla nästa vecka på Jaguar-fabriken.
Ja?
Jag ville bara...fråga om du var nöjd med det.
Det är klart att jag är nöjd.
Annars skulle jag inte ha visat det för Hennes Majestät, som genast godtog det.
-Har drottningen läst det? -Det behövde hon inte.
Hon frågade endast om jag var nöjd, vilket jag bekräftade.
Och det räckte för Hennes Majestät.
Men jag förstår nu att den väsentliga frågan är:
Räcker det för överste Charteris?
-Du tycker inte att det...slår an fel ton? -Hur då, menar du?
Med sin...paternalism.
Får jag se?
Tackar!
Jag antar att om jag hade någon anmärkning...
...så vore det att nu efter Suezkrisen, i det här nya klimatet,
i vårt nya Storbritannien...
...känns tonen i talet kanske en aning...
En aning vad då?
Gammalmodig.
Det gör henne sårbar för en attack.
-Av vem då? -Tidningarna.
Folket.
Om jag hade fått en shilling varje gång en framstegsvän eller liberal
hade varnat för en attack mot kronan i onödan, så vore jag en rik man.
Det brittiska folket avgudar sin regent.
Det är vad som utmärker, ja, rentav definierar oss, som britter.
Det värsta jag har erfarit är apati, då folk på sin höjd accepterar regenten
likt himlen över sina huvuden.
Men det är långt mellan apati och uppror.
Vad gäller tidningarna, kan kronan räkna med deras stöd av två anledningar:
För det första finns det inget att attackera.
Det är fördelen med konstitutionell monarki.
De har ingen makt, så det finns inget att klaga på.
Ville de det ändå, skulle de underrätta oss först.
Hovet skulle då hota med bojkott vid nästa stora kungliga händelse,
och tidningarna skulle genast lägga sig.
För just de människor som du befarar ska avsky drottningen
är samma människor som köper miljontals tidningsexemplar.
Varför? För att de älskar henne.
Jag oroar mig alltså i onödan?
Martin... Jag överlåter det åt dig att dra den ofrånkomliga slutsatsen.
Jag klipper det lite kortare och rundare här bak.
Förtjusande.
Tack. Jag tycker verkligen om det.
Tack.
Jag trodde att du hoppades på fler barn.
Det gör jag.
Varför i hela fridens namn gör du då så där med ditt hår?
Vad är det som är på tok?
Jag tyckte att det var prydligt och propert.
-Adjektiv som väcker lustar. -Det ligger tydligen väldigt i tiden.
-Alla militärfruar har den här frisyren. -Jaså? Det är onekligen praktiskt.
Och om du vill åka motorcykel fungerar det även bra som en hjälm.
Jag tycker i alla fall om det.
-Jag har då inget emot det. -Sluta!
Det erbjuder säkert gott skydd mot fallande murstenar.
Men om ditt mål är att utöka familjen och locka din man att vilja föröka sig...
Det är det.
Då ska du ta dig en titt på Jayne Mansfield...
...eller Rita Hayworth. Åh, Rita Hayworth.
Sir William Lyons, Ers Majestät.
-Välkommen, Ers Majestät! -Tack.
-God dag. -Angenämt.
Det är väldigt rymligt.
-Vår forskningsenhet. -Strålande. Så ska det se ut.
Får jag presentera Nigel Willoughby? Han ritar alla våra prototyper.
Ni har studerat teckning, förstår jag? Så trevligt.
-Det är alltså chassit? -Ja.
-En färdigbyggd MK-1, Ers Majestät. -Förtjusande.
Den har en maxhastighet på över 160 km/h.
Jag har alltid varit intresserad av det röda lädret. Är det häst eller ko?
God dag.
TANDLÄKARMOTTAGNING
"Jag vill inleda med att säga att det är ett stort nöje att vara här i dag.
Både min make och jag har blivit djupt rörda
av ert gästvänliga mottagande och vill att ni ska veta
hur tacksamma vi är för det arbete som ni alla gör.
Vi förstår att i denna turbulenta, oroliga och föränderliga värld,
är det många som lever händelselösa, ensamma liv...
...med tristessen som största fiende.
Kanhända ni inte förstår
att er ståndaktighet och förmåga att utstå ledan i enformigt, repetitivt arbete...
...i stort utgör grunden för hela samhällets lycka och välgång.
Vart lands historiska avancemang är på lång sikt avhängigt
av hjärtats sundhet hos gemene man.
Må ni minnas med stolthet i vilken hög grad ni faktiskt bidrar,
och att även då livet känns som allra mest monotont,
är det ni gör alltid av största värde och vikt för era med...
Lord Altrincham?
Kvällsutgåvan! News Chronicle! Kvällsutgåvan!
Jag behöver hjälp med att skriva ner en sak. Jaså, du är på väg hem.
Inte nödvändigtvis.
Jag hörde ett löjeväckande tal av drottningen
och vill kommentera det genast. Nej, jag hittar någon annan.
Nej då, det är inget besvär. Jag hade inget annat för mig.
Tack.
Är det dags att ställa sig frågan: Har monarkin förlorat sin trollmakt?
-Jag fick en idé till. -Strålande.
En tämligen kättersk idé.
Den kom ur något som Walther Bagehot sa
om att kunglighetens främsta plikt är att inspirera.
Drottningen verkar oförmögen att framföra ens ett par meningar utan manus...
Monarkin kommer knappast att överleva, än mindre frodas.
Hovet har tyvärr inte lyckats följa med i tiden.
Drottningen bör omges av rådgivare...
-God dag. -Hoppas att resan var bra.
-Ja, högst angenäm. -Trevligt att återses.
Vi får hoppas att det ljusnar lite.
Snyggt skott, drottningen.
National and English Review!
Tack! Två shilling för National and English Review.
Tack, sir!
Tack så mycket, frun.
National and English Review. Två shilling. Tack så mycket!
Varsågod, sir. Tack så mycket. Två shilling.
ILLASINNAD ATTACK MOT DROTTNINGEN OCH MONARKIN
LORD I ATTACK MOT DROTTNINGEN
SKYMFAD AV EN LORD
Jag förstår.
Jaha.
Tack.
Förlåt om jag stör Hennes Majestät och Hans Kungliga Höghet.
Jag ville bara säga att ni kanske ska undvika vissa tidningar i dag.
Varför då? Vad har din syster gjort nu?
Det har inget med prinsessan Margaret att göra, sir.
Det är en artikel som är skriven av lord Altrincham.
Honom har jag aldrig hört talas om. Har du?
Tagen ur hans egen tidskrift, The National and English Review.
Även den okänd för mig.
Som vissa tidningar har valt att trycka antingen en del av, eller hela.
Vad för slags artikel?
En tämligen kritisk artikel, drottningen.
LORD RATAR REGENT KALLAR HENNE "SJÄLVGOD" OCH "PASSÉ"
Vad ger honom rätten?
Säg mig ärligt, mamma...
Finns det någon del av dig som håller med honom?
Absolut inte!
Och det är inte bara din mor som säger så. Hovets pressekreterare ringde och sa
att majoriteten av folket inte bara har invändningar
utan även finner honom motbjudande.
Det är en irrelevant artikel,
skriven av en irrelevant man i en irrelevant tidskrift.
Den trycktes bara för att det är augusti.
Folk är på semester och regeringen har uppehåll, så de har inget att skriva om.
I dag är 85 % av landet mot honom. I morgon kommer det att vara 95 %.
Han kommer att önska att han aldrig blivit född.
-Förrädare! -Ynkrygg!
Ursäkta mig!
Ursäkta mig. Tack.
Ursäkta mig... Tack.
Jag bad er att komma hit för att en tv-producent ringde för en timme sedan
och bad mig medverka i en intervju i eftermiddag.
-I vilket program? -Impact. Med Robin Day.
-Bara det inte vore Day. -Det önskar vi alla. Han är skrämmande.
Var inte löjlig. Det är det faktum att det är Day som gör det värdefullt.
Går jag inte i en fälla?
Du gick i fällan när du skrev artikeln.
Nu är du den mest oälskade personen i hela landet.
Ironiskt nog är Day den enda som kan hjälpa dig.
Hur då? Ni har väl sett hur han intervjuar folk.
Han styckar dem. Sliter dem i bitar.
Ja, men behåller du lugnet under hans utfrågning
och framför din sak på ett hövligt, respektfullt och intelligent sätt,
så kan det få folk att ändra sig.
Tack så mycket.
Lord Altrincham. Hur står det till? Ska vi gå in?
-Den här vägen. Tack för att ni kom. -Ingen orsak. När börjar vi?
Först går vi till sminklogen. Vi börjar om tio minuter.
-Ni kan slå er ner här. -Jaha.
-Varsågod, ta lite vatten. -Tack.
Det dröjer inte länge.
-Allt bra? -Ja.
Han väntar, sir.
-Är han redo? -Så redo som han kan bli.
Då sätter vi i gång.
Har de förklarat hur det funkar? Inspelning nu, sändning i kväll.
-Avvakta. -Ja.
-Tack. -Fem, fyra, tre...
I kväll träffar vi en man som tack vare all uppmärksamhet i pressen
troligen inte behöver presenteras: lord Altrincham.
På några dagar har hans provokativa, djupt personliga attack mot drottningen
i en tidskrift där han själv är utgivare
blivit en brännhet fråga och lett till vad man kan kalla en konstitutionell kris.
Jag vill börja med att ställa en enkel fråga till lord Altrincham.
Hon är vårt statsöverhuvud.
Älskad, respekterad och beundrad över hela världen.
Varför avskyr ni henne så?
-Det gör jag inte. -Varför då kritisera henne så här?
Det är som att fråga en konstkritiker varför han kritiserar konst.
Jag är en ivrig monarkist
som anser att konstitutionell monarki är vår främsta innovation.
-Säger ni det? -Ja, det gör jag. Monarki skapar klarhet.
Ett symboliskt statsöverhuvud
som överskrider egennyttiga intressen hos egocentriska, självupptagna politiker
som träder i och ur tjänst.
Kung Lear säger det så vackert: "Månen har sin ebb och flod".
Men när den fungerar väl kan monarkin höja sig över sådant och ena samhället.
Den kan bli förkroppsligandet av nationen, av vår nationella karaktär.
Men problemet i dagsläget är att den inte gör det.
-Den gör inte mycket rätt, menar ni. -Det stämmer inte.
Ni vill att Hennes Majestät har övermänskliga krafter.
Spontanitet kräver inte det.
Att döma av er artikel, vill ni att drottningen ska vara kvicktänkt.
Hon ska vara en bättre talare och en tv-personlighet.
Dessutom ska hon även vara en "plikttrogen och pålitlig monark och mor".
Jag säger bara att i tal och offentliga framträdanden
så borde hon vara mer naturlig.
Uppriktigt sagt så är hennes röst irriterande.
Det låter som om hon blir strypt. Jag hade oturen att få höra
ett av drottningens tal i väntrummet hos tandläkaren häromdagen.
Jag blev förskräckt över det likgiltiga, uttråkade mottagande som talet fick.
Men att vara drottning och engelska kyrkans överhuvud är nog inget lätt jobb.
Det är utan tvekan ett svårare jobb än att redigera en liten tidskrift.
Jag håller med. Hennes Majestät har en näst intill omöjlig uppgift.
Hon måste vara ordinär och extraordinär, gudomlig men ändå en av oss,
men "ordinär" behöver inte betyda slätstruken eller kraftlös.
Eller intetsägande.
Och vem ålägger ni den största skulden? Hovmännen?
När allt kommer omkring, om det är hovet som är problemet,
så måste man kritisera chefen.
Drottningen?
Ja. Endast chefen kan göra sig av med dåliga tjänare.
Hon anställer dem. Endast hon kan avskeda dem.
Det är möjligt att de är dåliga. Vissa av dem är det.
De är tämligen förfärliga. Men det är hennes ansvar, inte deras.
De är bara lejda händer.
Den personliga attacken mot monarken fortsätter.
Jag vill säga en sak.
Att kritisera monarken, att kritisera Hennes Majestät personligen,
det skänker mig ingen glädje.
Men vi får inte glömma att sedan andra världskriget och Suezkrisen
har Storbritannien förändrats till det oigenkännliga.
Men monarkin fortsätter med sina förkrigsrutiner som om inget hade hänt.
Drottningen och hennes hovmän borde ha i åtanke
att fram till nyligen var monarki regeln och republik undantaget,
men i dag är det republik som är regeln
medan monarki absolut är undantaget.
Lord Altrincham, intervjun är över. Tack för att ni besvarade mina frågor.
Samma tid nästa vecka sänds ett nytt avsnitt av Impact.
God kväll!
Det gick väldigt bra.
-Tack återigen, lord Altrincham. -Tack.
-Adjö. -Adjö.
Tack.
Han var ännu otäckare i verkligheten...
-Lord Altrincham? -Ja?
Förrädare!
Är det han? Visst är det han?
-Gratulerar! -Bra gjort, sir.
-Ett glas vitt? -Bra gjort!
-Eller något starkare? En konjak, kanske? -Varför inte?
Bra gjort!
-Humphrey! -Hej.
Bra! Du såg otroligt lugn ut.
-Jaså? -Dagens hjälte, det måste jag säga.
-Ers Majestät. -Vad är det, Michael?
Det har förekommit en del reaktioner i tidningarna
till följd av gårdagens tv-intervju och överfallet mot lord Altrincham.
Jag är rädd att de tyvärr inte ser ut som vi hoppades.
Hur så?
Det har visat sig att mannen som slog ner Altrincham
tillhör den högerextrema rörelsen League of Empire Loyalists,
en påtryckningsgrupp som driver en kampanj mot det brittiska väldets upplösning
och som tydligt förespråkar den engelska rasens överlägsenhet.
Kära nån.
Det verkar dessutom som om de flesta som såg Altrincham i programmet anser
att han är högst förnuftig.
Nu instämmer nästan halva befolkningen i hans uppfattning,
vilket nya opinionsundersökningar visar.
Fyra av fem insändarbrev i Daily Mirror tar Altrinchams parti.
Till och med den vanligtvis konservativa Daily Mail ändrade hållning i morse.
Dessutom...
...något som visar på en tilltagande oro över vissa telefonsamtal han fått...
...har premiärministern föreslagit att han kan komma en vecka tidigare än planerat
för att diskutera saken med er öga mot öga.
Du milde! En konstitutionell kris.
Jag hoppas att du ber mr Macmillan om ursäkt också.
Förlåt?
Du förnekar väl inte att orsaken är ett illa skrivet tal
som jag godtroget höll, för att jag litade på dig.
Altrincham har kanske rätt.
Jag borde omge mig med yngre, dynamiska människor med en fot i verkligheten.
Tack, drottningen.
-Ni menar att det är regeringens sak? -Ja, det gör jag.
Ambassadörer från hela världen har ringt mig och uttryckt sin oro.
Hennes Majestät behöver knappast påminnas om att många länder
har avskaffat monarkin och blivit republiker på senare år.
Egypten, Bulgarien, Italien... Tunisien så sent som förra månaden.
Vi är förvisso inte där än. Inte vid rödljuset.
Vi står inte ens vid gult ljus. Men det vore tråkigt om det blev gult.
Därför är det min åsikt, och regeringens,
att det vore klokt att åtgärda det snarast.
-Och göra vad? -Det uppenbara.
Altrincham är en låga...som måste släckas.
Kull!
Hovet har letat fram en figur vid namn Charteris.
Jag ska få träffa honom. Jag kollade upp honom.
Han var hennes privatsekreterare.
-Där ser man! -Innan kungen dog.
-När hon var prinsessa. -Och nu?
Nu är han hennes andre privatsekreterare, så ingen bonde direkt,
men ingen löpare eller springare heller.
-Gå dit. -För att bli avspisad?
Gå dit i öppenhetens och samarbetsviljans anda.
Ville de samarbeta hade de skickat någon av högre rang.
-Gå dit! -Kör till.
Ta med en lista med förslag. Rekommendationer.
Kom inte tomhänt.
Inte nu... John! Tanden! John!
Jag ber om ursäkt.
-Någon kommentar, sir? -Ursäkta.
Lord Altrincham!
-Lord Altrincham? -Ja.
Den här vägen.
Bra att jag får träffa högste man.
I en betydelse i alla fall.
Då så, lord Altrincham. Överste Charteris kommer strax.
-Tack! -Sir.
Jag ser att vi har något gemensamt.
Vad skulle det vara?
Ers Majestät.
Jag... Jag syftade på fotografierna från Eton och Sandhurst.
-Ni var också elev där, vad jag förstår. -Ja.
Ni blev därefter högvaktssoldat på både St James's Palace och Windsor Castle.
Det passar inte helt in på beskrivningen av en revolutionär.
Det är vad alla har antagit.
Eftersom jag vågar yttra min åsikt måste jag vilja bränna templet.
Jag vill snarare se till att det överlever.
Vi som befinner oss i templet vill gärna höra vad vi behöver göra för att överleva.
Ska vi sätta igång?
Hur låter min röst? Förstår ni mig?
-Ja. -Den låter inte strypt?
Inte för irriterande?
-Nej. -Så bra.
Jaha, vad är det ni tycker att jag ska ändra på?
Ni behöver egentligen inte ändra på något,
utan snarare erkänna att det har förändrats.
-Vad då? -Allting.
Och vara beredd på att vi nu lever i en tid då...
...människor som jag...
-Kan säga precis vad de tycker. -Ja.
-På vilket sätt som helst. -Ja.
Och varför är det så, om jag får fråga?
För att underkastelsens tid är över.
Och vad finns kvar då underkastelsen försvinner?
-Anarki? -Jämlikhet.
Hur är det jämlikt när jag inte kan besvara elden?
Det kan ni.
Men jag kan inte dra mig till minnes när det varit till en monarks fördel
att besvara elden mot sitt eget folk.
Men ni har funderat ut hur den här monarken kan vända detta till sin fördel.
Det har jag.
En monark som sitter mitt emot, om ni förlåter mig...
...en misslyckad politiker och okänd journalist
och tar hans råd om hur hon ska sköta sitt jobb.
Situationen är lika förbluffande för mig som för er, Ers Majestät.
-Ni har en lista. -Det stämmer.
Som ni kanske vet, om ni läst min artikel, har jag gjort ett antal observationer,
rekommendationer om ändringar, men inför det här mötet
har jag begränsat antalet rekommendationer till...sex.
Sex.
Tre saker att börja med och tre att sluta med.
-Vi börjar med det vi ska sluta med. -Som ni vill.
Avskaffa debutantbalen.
Att unga kvinnor av en viss klass ska visas upp för regenten
medan andra kvinnor inte ska visas upp och följaktligen inte är accepterade...
Ojämlikhet av det slaget borde ha dött ut med våra farföräldrars generation,
synnerligen efter kriget.
Nästa.
Ge frånskilda mer frihet att röra sig i kungliga kretsar.
Varför då?
Regenten är engelska kyrkans överhuvud och kyrkan erkänner inte frånskilda.
Det är elakt.
Diskriminerande. Kanske till och med olagligt.
Nästa.
Jag skulle rekommendera att sparka en hel generation av hovmän.
Den gamla skolan. De som är fast i det förflutna.
Strutsarna med huvudet begravna i sanden.
De hindrar kungahuset från att utvecklas och följa med resten av världen.
De där "strutsarna" fyller en oumbärlig funktion för monarkin:
bevarandet av traditioner.
Ni bad om mina rekommendationer. Jag delger er dem med högsta respekt.
Vad ska jag börja med?
Öppna er, drottningen. Sänk vindbryggan.
-Låt folket lära känna er. -Jag vill inte att man ska känna mig.
Sänd jultalet i television. Bli mer transparent och tillgänglig.
-Slutligen... -Äntligen!
Umgås med vanligt folk.
Inte bara med hovet och gräddan utan med riktiga människor, vanliga människor.
Arbetare. Öppna portarna.
Gör det mer inkluderande och jämlikt.
Låt även vanligt folk lära känna er.
Har ni något emot att gå ut i hallen en stund?
Inte alls.
Kan ni be min privatsekreterare att komma in?
Givetvis.
Ers Majestät.
Överste Charteris?
Ers Majestät.
Lord Altrincham. Varsågod.
När jag gick tillbaka in i rummet var hon borta.
Som om hon gått upp i rök.
Slå er ner.
Sedan sa Charteris att ingen fick veta att jag hade träffat drottningen,
och om jag påstod att jag hade gjort det skulle hovet förneka det.
Däremot tillstår de att jag haft ett möte med drottningens andre privatsekreterare
och att de kan komma att hörsamma en eller två av mina rekommendationer.
Får jag fråga vilka?
Skynda er in med strålkastarna. Akta kameran.
Nu tar vi den här. Bra jobbat. Och så resten av kablarna.
Jag känner mig som en skådespelerska. En helt vanlig revyflicka.
Var inte fånig nu.
På vilket sätt är jag annorlunda?
Jag memorerar repliker, tänker på vinklar och bär smink.
Du är Storbritanniens drottning, för det första.
Ja, som memorerar repliker, tänker på vinklar och bär smink.
-Ers Majestät. -Jaha.
-Vart ska jag nu? -Den här vägen, om jag får be.
Drottningen.
Fem, fyra, tre...
God jul!
För 25 år sedan höll min farfar det första av de här jultalen.
Det här är en ny milstolpe.
Televisionen har gjort det möjligt för många av er att se mig i era hem
på juldagen.
Min egen familj samlas ofta för att titta på televisionen,
precis som i denna stund, och så tänker jag mig er alla nu.
Jag hoppas innerligen att detta nya medium ska göra mitt jultal
mer personligt och direkt.
Det är oundvikligt att jag för många framstår som en ganska avlägsen person.
En efterträdare till historiens kungar och drottningar,
någon vars ansikte är bekant från tidningar och filmer,
men som aldrig kommer nära era liv.
Men nu vill jag, åtminstone i några minuter,
bjuda in er i lugnet här i mitt eget hem.
Det faktum att det är möjligt för er att se mig i dag
är bara ännu ett exempel på hur snabbt saker och ting förändras omkring oss.
Jag skulle vilja läsa några rader ur Kristens resa.
"Och fastän jag med svårighet vandrat vägen hit,
ångrar jag dock ej den möda jag haft för att komma så långt.
Mitt svärd giver jag till den pilgrim som blir min efterträdare,
mitt mod och min vapenskicklighet till den som kan tillägna sig dem.
Mina ärr och skråmor tager jag med mig,
som vittnesbörd på att jag har kämpat för min konung,
som nu skall skänka mig lön därför."
Jag hoppas att 1958 blir ett välsignat år
och att ni får allt ni önskar er.
Till sist vill jag önska er alla, gammal som ung i vart hem och hus,
mycket glädje, njutning och frid
och en väldigt god jul.
Sändningen är över.
Gratulerar, drottningen.
SEX MÅNADER SENARE
-Hej. -Ser man på.
Så fin du är. Jag gillar klänningen.
-Tack. -Och håret. Ingen militärfru-frisyr.
Tony kände den bäste, den enda stylisten som var att lita på.
Vad heter den här stylisten?
Jag tänker Victor Gabon, men det stämmer inte.
Vidal Baboon?
-Vidal Baboon? -Hur som helst...
Han pratade bara om hår som en konstform.
Tjusigt. Har du ett nummer till den där babianen så vill jag ge det till min fru.
Är det lämpligt att en rödblodig man väljer hårfrisör åt en kvinna?
Nästan inget är lämpligt med Tony.
Men han ser det som sitt kall att förbättra mig.
-Din alldeles egne Altrincham. -Ja.
Fast troligen bättre i sängen.
-Jösses... -Titta bara på dem.
-Här är det. -Tack så mycket.
-Vem tror du att det är? -Det kan vara mr David Smith, bilhandlare.
-Och det? -Jag skulle tro...
...att det är Harry "The Hammer" Jones. En boxare från Old Kent Road.
Och så har vi en lokal restaurangägare, en busschaufför,
en banktjänsteman och en kvinnlig polis.
-Allt för att öppna portarna. -Ja.
Lägga oss i linje med verkligheten. Demokratisera oss.
Så sker det.
Vi känner stingen och betten när det rycks undan.
Bit för bit, steg för steg.
Vår auktoritet, vårt envälde... Vår gudagivna rätt.
Drottningen?
Monarkins historia är en enkelriktad väg
kantad av förnedringar, uppoffringar och eftergifter för att överleva.
Först baronerna, sedan handelsmännen och nu journalisterna.
Inte undra på att vi propsar på bugningar och traditioner. Det är allt vi har kvar.
Den sista återstoden av vår rustning när vi går från härskare till regenter till...
-Till vad då? -Ingenting alls.
Marionettdockor.
Då så... På med handskarna.
Jag sa åt hovmästaren att rotera gästerna mellan rätterna,
så oroa dig inte om du får ett rötägg. Det är en kvart, i värsta fall.
Mr och mrs David Smith.
-Angenämt. -Drottningen.
-God dag. -Angenämt.
-Mr och mrs Patel. -God dag.
Tack för att ni kom.
-Mr Harry "The Hammer". -Jag har hört så mycket om er.
-Tack för att ni kom. -Så fin ni är.
Mr Martin Jones.
Nästan alla lord Altrinchams förslag om ändringar genomfördes.
-Inspektör Ethel Danmyer. -God dag!
Det är ett nöje att träffas.
Här kommer vovvarna!
Hovet medgav senare
att lord Altrincham hjälpte monarkin mer än någon annan på 1900-talet.
År 1963 avsade sig lord Altrincham själv sin titel och blev...
Undertexter: Jenny Gregory