UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
PAIRUL O ATACĂ PE REGINĂ
Criticul reginei s-a pornit din nou! Pairul o atacă pe regină!
Mulțumesc.
Criticul reginei!
Criticul reginei s-a pornit din nou!
- Bună ziua, Jack! - Bună ziua!
În dimineața asta, iau câte unul din fiecare.
- Și suplimentul duminical. - Un pic de lectură ușoară, nu?
Exact.
Criticul reginei s-a pornit din nou! Pairul o atacă pe regină!
REGINA - DE UN PAIR
BATJOCURA PAIRULUI
CRITICUL REGINEI S-A PORNIT DIN NOU
Nu, nu mănânc nimic.
Îmi pare rău, dragă.
Pairul spune despre regină că stilul ei de a vorbi e „supărător”
și că se exprimă ca „o școlăriță încrezută”.
- Cred că are dreptate. - Chiar?
Da. Dacă mă gândesc mai bine, e puțin încrezută.
Uite-l că vine!
- Haideți, băieți! Vă rog, domnilor! - Nu împingeți!
- Lord Altrincham? - Da.
Trădătorule!
Serios?
Serios?!
Serios?
O voi anunța, firește, pe Maiestatea Sa. Mulțumesc.
Timpul și fluxul, dle custode.
Nu așteaptă pe nimeni, dle secretar personal.
- Bună ziua! - Bună ziua, domnule!
Acum ce mai e?
Lordul Altrincham a fost lovit.
De muțenie, sper.
Mai bine chiar, doamnă.
Peste față.
Cu putere, mi s-a spus.
De cine? Care individ galant și cavaler?
Mă tem că încă nu avem aceste detalii.
Incidentul a survenit în fața studiourilor televiziunii.
Făptașul e acum pe drum spre secția de poliție de pe strada Bow,
unde ne așteptăm să fie eliberat fără nicio acuzație.
Ce satisfăcător!
Da...
Foarte.
Studiourile cărei televiziuni?
Ale Independent Television Network,
unde Altrincham tocmai înregistrase un interviu.
Pentru ce?
O emisiune intitulată, în mod potrivit, Impact.
Când va fi transmis?
Diseară.
La ora 21:00.
IMPACT CU ROBIN DAY
Spuneți-le oamenilor! Spuneți-le la televizor!
Întrebări care preocupă publicul și la care răspund personalități publice.
Urmăriți Impact, emisiunea care examinează
cele mai importante chestiuni ale zilei
și vă aduce controversa acasă...
Scuze de întârziere!
Robin Day pune întrebările.
Abia începe.
Azi avem un invitat care, din cauza activității recente în presă,
probabil că n-are nevoie de nicio prezentare: lordul Altrincham.
În doar câteva zile,
atacurile sale incendiare la adresa reginei,
într-un periodic la care este și editor,
au devenit cea mai presantă chestiune a zilei
și au pricinuit o oarecare criză constituțională.
Pentru început, aș vrea să-i pun lordului Altrincham o întrebare simplă.
E șefa statului nostru.
E iubită, respectată și admirată în lumea întreagă, așa că...
De ce o urâți atât de mult?
MARIONETE
CU O LUNĂ ÎNAINTE
National and English Review, doi șilingi!
National and English Review!
Bună dimineața, Fred!
National and English Review, doi șilingi!
...mult prea mult timp.
Oamenii au început să observe și, tocmai de aceea...
...renunțarea la testele de doctrină și introducerea preoților femei
reprezintă unica soluție viabilă pentru a salva biserica anglicană,
o instituție care devine, ceas de ceas,
tot mai demodată și mai irelevantă.
Cine are 1.000 de cuvinte pe tema asta?
- Bună, Patricia! - Vrea cineva caramele?
Pune-le aici, Patricia, scumpo!
- Divine! - Exact ca Patricia.
Vino, dragă!
Ia loc!
Bun, dacă treaba cu biserica nu ispitește pe nimeni,
încropesc eu ceva, rapid.
Un articol despre reformarea Camerei Lorzilor.
Dermot, parcă tu spuneai că te ocupi de asta.
Parcă are gust de nuci.
Melasă.
Și Europa.
Trebuie să ne formulăm poziția oficială.
Suntem pentru o piață europeană unică sau împotriva ei?
Ne băgăm sau nu?
- Caramele, John? - Trebuie să le guști!
Mă tem că am ceva împotriva... caramelului.
Cum de n-am știut?
Nu poți ști totul despre mine.
Nu mă deranjează prea tare gustul în sine, dar am...
amintiri dureroase.
În copilărie, am stat pe scaunul dentistului
din cauza unei caramele mâncate.
Doamne!
Iarăși?!
Scuze, am...
„Poate nu înțelegeți
că de neclintirea voastră și de capacitatea voastră de a rezista
la oboseala unei munci plictisitoare și repetitive
și de marele vostru curaj de a înfrunta mici adversități constante
depind în foarte mare măsură fericirea și prosperitatea
comunității... în întregul ei.”
„Cursul ascendent al istoriei unui popor
se datorează, pe termen lung, inimii tari
a oamenilor de rând, bărbați și femei.”
„Oamenilor muncii”, bărbați și femei?
Are un pic mai multă demnitate.
Nu, cred că merge „de rând”.
M-am gândit că te-ar interesa să vezi ceva.
Ciorna discursului pe care îl va ține regina peste o săptămână.
Nu mă deranjează să-ți spun că m-a neliniștit puțin.
Domnule...
Da!
Iertați-mă dacă-mi depășesc atribuțiile...
- Tommy... - Martin...
Erai pe punctul de a-ți depăși atribuțiile.
E vorba despre discursul pe care îl ține regina săptămâna viitoare,
la fabrica de automobile Jaguar.
Ce e cu el?
Mă întrebam doar dacă sunteți mulțumit de el.
Evident că sunt mulțumit de el!
Altfel nu i-l arătam Maiestății Sale pentru aprobare,
pe care și-a dat-o imediat.
Regina l-a citit?
N-a fost nevoie.
A întrebat doar dacă sunt mulțumit. Am răspuns afirmativ.
Atât a fost suficient pentru Maiestatea Sa.
Dar văd că întrebarea cu adevărat importantă e
dacă e suficient pentru colonelul Charteris.
Nu credeți...
că folosește tonul nepotrivit?
În ce sens?
În sensul... paternalismului.
Pot să-l văd?
Mulțumesc.
Cred că... dacă mă îngrijorează ceva,
e faptul că, după Suez, în acest nou climat,
în această nouă Mare Britanie...
tonul discursului e...
- Întrucâtva... - Întrucâtva cum?
Demodat.
Și ar expune-o la atacuri.
- Din partea cui? - A presei.
A poporului.
Dac-aș avea un șiling pentru fiecare avertisment inutil
al unui progresist sau liberal
privind un atac din partea poporului la adresa Coroanei, aș fi bogat!
Poporul britanic își adoră suverana.
E ceea ce constituie, ba chiar definește identitatea de britanic.
Cea mai rea situație din câte am întâlnit e apatia,
când oamenii își acceptă doar regele sau regina,
cum acceptă cerul de deasupra lor.
Dar de la apatie la insurecție e cale lungă.
În ce privește ziarele, Coroana poate miza pe sprijinul lor din două motive:
unu, n-au ce să atace.
Acesta e avantajul unei monarhii constituționale.
Nu au nicio putere, așa că nu sunt motive de protest.
Și chiar dacă ar vrea să protesteze, mai întâi ne-ar anunța.
Palatul ar amenința cu un boicot la următorul mare eveniment regal
și ziarele ar bate în retragere imediat.
Pentru că tocmai poporul, care te temi că o va urî pe regină,
e cel care le cumpără publicațiile, în milioane de exemplare.
De ce?
Pentru că o iubește pe regină!
- Deci îmi fac griji inutil. - Martin...
Te voi lăsa pe tine să tragi acea concluzie inevitabilă.
Îl voi scurta puțin, doamnă, și-l voi mai rotunji la spate.
Minunat!
Mulțumesc!
Îmi place foarte mult.
Mulțumesc.
Credeam că speri să-ți mai fac copii.
Așa e.
Atunci de ce Dumnezeu ți-ai făcut așa ceva la păr?
Ce nu e bine la el?
Tunsoarea mi s-a părut îngrijită și... practică.
Adjective care trezesc dorința?
Se pare că e foarte la modă.
Toate soțiile de militari poartă tunsoarea asta.
- Serios? - Da.
E foarte practică, negreșit.
Și, dacă ar fi absolut necesar să mergi cu motocicleta,
ar putea servi și drept cască.
Mie îmi place.
- Personal, n-am nimic împotriva ei. - Termină!
Sunt sigur că te va proteja cu prisosință de eventuale căderi de tencuială.
Dar dacă a-ți mări familia
și a-ți atrage soțul să procreeze e obiectivul...
Da, este.
...atunci poate te uiți puțin la Jayne Mansfield...
sau la Rita Hayworth.
Rita Hayworth!
Maiestate, sir William Lyons.
- Bun venit, Maiestate! - Mulțumesc. Bună ziua!
Încântată.
E foarte... spațios!
Sectorul de cercetare și dezvoltare.
Splendid! Așa, da!
Pot să vi-l prezint pe Nigel Willoughby?
El desenează prototipurile.
Ai studiat desenul? Minunat! Mă bucur mult s-o văd.
- Iar acela e șasiul. - Într-adevăr.
Un MK-1 finalizat, Maiestate.
Încântător!
Viteza maximă depășește 160 de kilometri pe oră.
Foarte frumos! M-a interesat întotdeauna pielea roșie.
E de cal sau de vacă?
Bună ziua!
CABINET STOMATOLOGIC
Doresc mai întâi să-mi exprim
plăcerea foarte mare de a mă afla astăzi aici.
Eu și soțul meu suntem foarte impresionați de primirea vostră călduroasă
și vrem să știți
că vă suntem profund recunoscători...
- Mulțumesc. - ...pentru munca voastră.
Înțelegem că, în frământările
acestei lumi agitate și active,
mulți dintre voi duceți vieți monotone și solitare,
în care dușmanul e plictiseala.
Poate nu înțelegeți că, de neclintirea și de capacitatea voastră
de a rezista la oboseala unei munci plictisitoare și repetitive
depind în foarte mare măsură fericirea
și prosperitatea comunității în întregul ei.
Cursul ascendent al istoriei unui popor se datorează, pe termen lung,
inimii tari a oamenilor de rând, bărbați și femei.
Fie să vă amintiți cu mândrie cât de multe depind de voi
și că, chiar și atunci când viața voastră pare monotonă,
ceea ce faceți are mereu o reală valoare și importanță pentru semenii voștri...
Lordul Altrincham?
Ediția de seară! News Chronicle!
Ediția de seară!
Am nevoie de o favoare, să-mi dactilografiezi ceva.
- Dar pleci acasă! - Nu neapărat.
Tocmai am auzit un discurs ridicol al reginei
și vreau să scriu o replică pe loc.
Lasă, o să găsesc pe altcineva.
Nu, nu mă deranjează deloc! N-aveam nimic planificat.
Îți mulțumesc.
E timpul să ne întrebăm... Și-a pierdut monarhia vraja?
Mi-a mai venit o idee.
Grozav!
Una cam eretică.
Mi-a inspirat-o ceva spus de Walter Bagehot,
cum că prima datorie a unui monarh e aceea de a inspira.
Regina pare incapabilă
să însăileze câteva fraze fără un text scris...
Monarhia nici nu va supraviețui, darămite să înflorească.
Curtea a eșuat lamentabil în efortul de a ține pasul cu timpul.
Regina ar trebui să fie înconjurată de sfetnici...
- Bună ziua! - Sper că ați călătorit bine, Maiestate.
- Da, minunat. - Mă bucur că ne-am întors.
Să sperăm că se înseninează.
Reușită lovitură, doamnă!
National and English Review!
Mulțumesc. Doi șilingi, National and English Review!
Mulțumesc, domnule.
Mulțumesc mult, doamnă.
National and English Review! Doi șilingi, mulțumesc mult.
Poftim, domnule! Mulțumesc. Doi șilingi.
ATAC NIMICITOR LA ADRESA REGINEI ȘI A MONARHIEI
UN PAIR O ATACĂ PE REGINĂ
BATJOCURA PAIRULUI
Înțeleg.
Da.
Mulțumesc.
Iertare că vă deranjez, Maiestate, Alteță...
Voiam doar să spun că poate anumite ziare merită evitate astăzi.
De ce?
Ce a mai făcut sora ta?
Nu e nimic legat de prințesa Margaret.
E un articol scris de lordul Altrincham.
N-am auzit niciodată de el. Tu?
Preluat inițial din publicația lui,
The National and English Review.
N-am auzit nici de asta.
...pe care au ales să-l reproducă, parțial sau integral, mai multe ziare.
Ce fel de articol?
E un articol foarte critic, doamnă.
LORDUL ÎI DĂ PESTE NAS SUVERANEI O FACE „ÎNGÂMFATĂ” ȘI „SIMPLĂ”
Cu ce drept face asta?
Spune-mi sincer, mamă,
vreo părticică din tine e de acord cu el?
Bineînțeles că nu!
Și n-o spune doar mama ta.
Secretarul de presă al palatului m-a sunat ca să-mi spună
că marea majoritate a țării nu numai că nu-l aprobă pe Altrincham,
ba e chiar dezgustată de el!
E un articol irelevant,
scris de un om irelevant, pentru o publicație irelevantă
și preluat doar pentru că e august, oamenii sunt în vacanță,
guvernul, la fel, și nu sunt subiecte pentru articole.
Azi, 85% din țară e împotriva lui.
Mâine se va ajunge la 95%.
O să-și dorească să nu se fi născut.
- Trădătorule! - Lașule!
Pardon!
Pardon! Mulțumesc.
Pardon! Pardon! Mulțumesc.
V-am chemat pentru că am primit un telefon, acum o oră,
de la un producător de televiziune,
care m-a invitat să înregistrez un interviu după-amiază.
La ce emisiune?
Impact. Cu Robin Day.
Ce n-aș da să nu fie Day!
Toți am vrea să nu fie Day. E înfricoșător.
Nu te prosti!
Ocazia e valoroasă tocmai pentru că e vorba de Day.
Nu crezi că intru într-o capcană?
Ai intrat în capcană când ai scris articolul.
Acum, ești cel mai detestat om din Marea Britanie.
În mod ironic, Day e singurul care te poate ajuta.
De ce?
Ai văzut cum ia interviuri!
Face omul bucăți. Îl sfâșie.
Da, dar păstrează-ți calmul când îți pune întrebări.
Argumentează politicos, respectuos, inteligent.
Părerile s-ar putea schimba.
Mulțumesc mult.
- Lord Altrincham, încântat. - Asemenea.
- Mergem? - Da.
Pe aici. Mulțumesc că ați venit.
N-aveți pentru ce. Cât avem până începem?
Intrăm repede la machiaj și ar trebui să începem în zece minute.
- Aici, vă rog. - Sigur.
- Serviți-vă cu apă. - Mulțumesc.
N-ar trebui să dureze mult.
- Totul e în regulă? - Da.
Invitatul așteaptă, domnule.
- Și e pregătit? - Atât cât se poate.
Să începem!
Vi s-a spus procedura?
Înregistrarea acum, difuzarea diseară?
- Studioul să fie pregătit. - Da.
Mulțumesc.
Cinci, patru, trei...
Azi avem un invitat care, din cauza activității recente în presă,
probabil că n-are nevoie de nicio prezentare: lordul Altrincham.
În doar câteva zile,
atacurile sale incendiare la adresa reginei,
într-un periodic la care este și editor,
au devenit cea mai presantă chestiune a zilei
și au pricinuit o oarecare criză constituțională.
Pentru început, aș vrea să-i pun lordului Altrincham o întrebare simplă.
E șefa statului nostru.
E iubită, respectată și admirată în lumea întreagă, așa că...
De ce o urâți atât de mult?
Eu... nu o urăsc.
Atunci de ce o criticați astfel?
E ca și cum ați întreba un critic de artă de ce critică arta.
Sunt un monarhist înflăcărat.
Consider monarhia constituțională cea mai importantă invenție britanică.
- Așa considerați? - Da!
Cred că monarhia oferă claritate.
Un șef al statului simbolic, care transcende interesele egoiste
ale politicienilor egocentrici, motivați de propriul interes,
care se perindă la putere,
și care, cum spune minunat regele Lear, „se înalță și coboară în ritmul Lunii”.
Când funcționează perfect,
monarhia se poate ridica peste toate astea, unificând societatea.
Poate să dea tonul și să devină întruchiparea țării,
a caracterului național.
Dar problema e că, în momentul de față, nu face acest lucru.
După dv., nu face mai nimic cum trebuie.
Nu e adevărat.
Ați vrea ca Maiestatea Sa să aibă puteri supraomenești.
Nu e supraomenesc să fii puțin spontan.
Judecând după articolul dv., ați vrea ca regina să aibă
exprimare spirituală, pricepere oratorică, personalitate ca pentru televiziune,
pe lângă sârguință, conștiinciozitate și devotament, ca monarh și mamă.
Sugerez doar că, în discursurile ei și în aparițiile publice,
ar trebui să fie mai... firească.
Stilul ei de a vorbi e supărător, sincer să fiu.
Vorbește gâtuit.
Am avut ghinionul să aud recent un discurs al reginei,
în sala de așteptare, la dentist.
Am fost îngrozit de indiferența și inerția
cu care a fost primit discursul.
Dar ați accepta că a fi regină și liderul bisericii anglicane
nu e o sarcină ușoară și nici simplă? Mă scuzați, vă rog.
E probabil o sarcină mai grea decât editarea unui periodic mărunt.
Sunt întru totul de acord. Maiestatea Sa are o sarcină aparent imposibilă.
Trebuie să fie de rând și extraordinară, atinsă de divinitate și totodată ca noi,
dar a fi de rând nu trebuie să însemne insipid sau lipsit de eficacitate.
Sau ușor de uitat.
Și cui aduceți principala acuzație? Curtenilor săi?
La urma urmelor, când curtea și structura sunt nepotrivite,
n-ai de ales, trebuie s-o critici pe șefă.
- Pe regină? - Da.
Pentru că numai șefa poate să scape de servitorii proști.
Ea îi angajează. Numai ea îi poate concedia.
Se poate să fie proști. Cred că unii din cei actuali chiar sunt.
Sunt îngrozitori de-a dreptul. Dar e responsabilitatea ei, nu a lor.
Ei sunt doar simpli angajați.
Așadar, continuă atacul la adresa monarhului.
Dați-mi voie să spun un lucru.
Când critic monarhia și o critic pe Maiestatea Sa, personal,
nu am nicio satisfacție.
Dar trebuie să ținem cont că,
de la Al Doilea Război Mondial de la Suez,
Marea Britanie s-a schimbat extrem de mult.
Și totuși, monarhia își continuă rutina antebelică,
de parcă nu s-ar fi întâmplat nimic.
Cred că reginei și curtenilor le-ar fi util să-și aducă aminte
că, până nu demult, monarhiile au fost regula, iar republicile, excepția,
însă azi, republicile sunt regula,
iar monarhiile sunt, categoric, excepția.
Lord Altrincham, trebuie să punem punct interviului.
Vă mulțumesc mult că mi-ați răspuns la întrebări.
Săptămâna viitoare, la aceeași oră, Impact va avea o nouă ediție.
Noapte bună!
A mers foarte bine.
- Mulțumesc din nou, lord Altrincham. - Mulțumesc.
La revedere!
Mulțumesc.
În realitate, mi s-a părut și mai înfricoșător decât am...
- Lord Altrincham? - Da.
Trădătorule!
El e?
El e, nu-i așa?
Felicitări!
Bravo! Bravo, domnule!
- Un pahar de vin alb? - Bravo!
Sau ceva mai tare? Ce zici de niște coniac?
De ce nu?
Bravo!
- Humphrey! - Salut!
Bravo! Ai părut incredibil de calm.
- Serios? - Omul zilei. Serios!
- Maiestate! - Da, Michael, ce e?
Au apărut în presă unele reacții
la interviul de aseară de la televizor și la atacul asupra lordului Altrincham.
Mă tem că nu e chiar așa cum speram.
De ce nu?
Păi... A reieșit că bărbatul care l-a lovit pe Altrincham
e membru al Ligii Loialiștilor Imperiului, grupare de extremă dreaptă,
o grupare de presiune care militează împotriva dizolvării imperiului
și are o doctrină clară a supremației rasiale engleze.
Doamne!
Pe cât se pare, majoritatea oamenilor au decis,
după ce l-au urmărit pe Altrincham la televizor,
că e... cât se poate de rezonabil.
Acum, aproape jumătate din țară pare să fie de acord cu poziția lui
și există sondaje noi care o dovedesc.
Scrisorile către Daily Mirror sunt în raport de patru la una
în favoarea lui Altrincham.
Chiar și Daily Mail, care e de regulă conservator,
a schimbat placa azi-dimineață.
În plus,
și acest lucru îi reflectă îngrijorarea tot mai mare,
trezită de unele telefoane pe care le-a primit,
prim-ministrul a sugerat să vină cu o săptămână mai devreme,
ca să discute totul cu domnia voastră, față în față.
Doamne! O criză constituțională.
Sper că-i vei cere scuze și dlui Macmillan!
Doamnă?
Nu vei nega că totul a pornit de la un discurs prost scris,
pe care l-am ținut pentru că am avut încredere în tine!
Poate că Altrincham are dreptate.
Ar trebui să am în jur oameni mai tineri, mai dinamici,
în contact cu lumea reală!
Mulțumesc, doamnă.
Și crezi că acum e o problemă a guvernului?
Da, doamnă.
M-au sunat ambasadori din întreaga lume, îngrijorați.
Nu e nevoie să vă amintesc, Maiestate, că multe alte țări
și-au răsturnat monarhiile și au devenit republici, în ultimii ani.
Egiptul, Bulgaria, Italia, Tunisia chiar luna trecută.
Desigur, nu am ajuns în acel punct.
Alerta nu e maximă.
Nici măcar medie.
Dar n-am vrea deloc să devină medie.
Ca urmare, după părerea mea, părerea guvernului,
ar fi înțelept ca situația să fie stăvilită cât mai curând.
- Ce să facem? - Ce se impune de la sine.
Altrincham e un incendiu...
care trebuie stins.
Te-am prins!
Palatul a propus un ins pe nume Charteris.
O întâlnire între mine și el. M-am informat asupra lui.
A fost pe vremuri principalul ei secretar personal.
Ai reușit!
Înainte să moară regele.
Când ea era prințesă.
Și acum?
E secretar particular adjunct.
Deci, nu e chiar pion,
dar nici nebun și nici cal, categoric.
Du-te!
Ca să fiu tratat cu indiferență?
În spiritul deschiderii și al dorinței de a conlucra!
Dacă voiau conlucrare, trimiteau pe cineva mai sus-pus.
Du-te!
Bine.
Și ia cu tine o listă de sugestii. Recomandări.
Nu te duce cu mâna goală.
Nu acum! John!
Măseaua ta! John!
Scuze!
- Aveți comentarii, domnule? - Regret.
Lord Altrincham!
- Lord Altrincham? - Da.
Pe aici, vă rog.
E bine să știu că discut cu omul din vârf.
Într-un anumit sens.
Am ajuns, lord Altrincham.
Colonelul Charteris vine imediat.
- Mulțumesc. - Domnule...
Văd că avem...
un lucru în comun.
Care ar fi acel lucru?
Maiestate!
Mă refeream la fotografiile de la Eton și Sandhurst.
Școli pe care le-ai urmat și dumneata, deduc.
Da.
Apoi ai devenit ofițer de gardă
la palatul Saint James și la castelul Windsor.
Nu se prea potrivește cu profilul revoluționarului.
Toți au făcut presupunerea aceasta.
Pentru că îndrăznesc să-mi exprim părerea, precis vreau să dau foc templului.
Dimpotrivă, încerc să mă asigur că va supraviețui.
Ei bine, noi, cei din templu, suntem foarte dornici să auzim
ce trebuie să facem ca să supraviețuim.
Începem?
Vocea mea e în regulă?
Înțelegi ce spun?
- Da. - Nu e prea gâtuită?
Nu e prea supărătoare?
- Nu. - Mă bucur.
Așadar...
Ce anume ai vrea să schimb?
Nu e vorba atât despre ceea ce aș vrea să schimbați,
ci de recunoașterea a ceea ce s-a schimbat deja.
Ce anume?
Totul!
Și să vă pregătiți pentru faptul că acum trăim în vremuri în care...
Oamenii ca mine...
- ...pot spune exact ce gândesc. - Da.
- În orice formă vor! - Da.
Amintește-mi, de ce stau astfel lucrurile?
Pentru că epoca deferenței s-a sfârșit.
Și ce rămâne fără deferență?
Anarhie?
Egalitate.
Cum poate fi egalitate, când eu nu pot răspunde la atac?
Ba puteți.
Dar nu reușesc să găsesc un moment din istorie
când a fost în avantajul monarhului să riposteze împotriva supușilor.
Dar ai reușit să te gândești la ce ar putea face acest monarh
ca să obțină un avantaj.
Așa este.
Și același monarh stă față în față cu...
Iartă-mă...
un politician ratat
și un jurnalist lipsit de recunoaștere
și-i acceptă sfaturile despre cum să-și facă treaba.
Situația mă nedumerește la fel de mult ca pe domnia voastră, Maiestate.
Ai o listă!
Da.
Cum poate știți din articolul meu, am făcut o serie de observații,
recomandări despre ce trebuie schimbat dar, la această întrevedere,
am ales să limitez acele recomandări la... șase.
Șase?
Trei lucruri care să înceapă și trei care să înceteze.
Să începem cu cele de încetat.
Foarte bine.
Să se renunțe la balul debutantelor.
Ideea că tinerele dintr-o anumită clasă sunt prezentate suveranei,
iar cele care nu aparțin acelei clase nu-i sunt prezentate
și sunt cumva inacceptabile...
Acest tip de inechitate trebuia să fi dispărut
odată cu generația bunicilor noștri și categoric după război.
Mai departe.
Îngăduiți-le persoanelor divorțate să circule mai liber în cercurile regale.
De ce?
Suveranul este șeful bisericii anglicane
și biserica nu acceptă persoanele divorțate.
E neomenos,
discriminator,
și probabil ilegal.
Mai departe.
Aș recomanda să scăpați de o întreagă generație de curteni.
Cei de modă veche, prizonieri ai trecutului,
struți cu capetele îngropate în nisip.
Împiedică palatul să evolueze în pas cu restul lumii.
Acei „struți” îndeplinesc un rol indispensabil al monarhiei:
ei păstrează tradiția!
Mi-ați cerut recomandările, doamnă.
Vi le prezint cu respect.
Ce ai vrea să încep?
Deschideți-vă, doamnă!
Coborâți podul suspendat.
- Lăsați lumea să vă cunoască. - Nu doresc să fiu cunoscută.
Televizați discursul de Crăciun.
Deveniți mai transparentă, mai accesibilă.
- Și, în sfârșit... - În sfârșit!
Petreceți timp cu oamenii obișnuiți.
Nu doar cu curtenii sau cu cei măreți și buni,
ci cu oamenii adevărați, de rând.
Oamenii din clasa muncitoare.
Deschideți porțile!
Faceți ca palatul să fie mai cuprinzător, mai egalitar.
Lăsați oamenii obișnuiți să vă cunoască și ei pe domnia voastră.
Te-ar deranja dacă ieși câteva clipe pe coridor?
Câtuși de puțin.
Și îi spui secretarului meu să intre?
Desigur.
Maiestate...
Dle colonel Charteris...
Maiestate...
Lord Altrincham, poftiți, vă rog!
Când m-am întors în cameră, ea nu mai era.
Dispăruse ca prin farmec.
Luați loc, vă rog!
Charteris mi-a spus că nu trebuie să afle nimeni că m-am întâlnit cu regina
și că, dacă voi susține că ne-am întâlnit, palatul va nega cu vehemență.
Va admite însă că am avut o întrevedere
cu secretarul personal adjunct al Maiestății Sale
și că ar putea fi făcute concesii privind una sau două recomandări ale mele.
Pot să întreb care?
SERVICIUL DE TELEVIZIUNE BBC
Să instalăm luminile! Repede! Aveți grijă cu camera aceea!
Acum asta. Bravo! Să ne ocupăm de restul cablurilor!
Mă simt ca o actriță.
Ca o actriță măruntă, de rând.
Nu spune prostii!
Unde ar fi deosebirea?
Memorez replici, țin minte unghiuri, sunt fardată!
În primul rând, ești regina Regatului Unit.
Da, și memorez replici,
țin minte unghiuri și sunt fardată.
Maiestate...
Da.
- Unde vreți să stau? - Pe aici, vă rog.
Doamnă...
Cinci, patru, trei...
Crăciun fericit!
Acum 25 de ani, bunicul meu a transmis primul dintre aceste mesaje de Crăciun.
Această zi e un nou început,
pentru că televiziunea face posibil ca mulți dintre voi să mă vedeți de acasă,
în ziua de Crăciun.
Și familia mea se adună deseori să se uite la televizor,
așa cum face și în acest moment, și astfel mă gândesc acum la voi toți.
Sper din inimă că acest mijloc nou va face mesajul meu de Crăciun
mai personal și mai direct.
În mod inevitabil,
mulți dintre voi mă văd ca pe un personaj îndepărtat,
ca succesoare a regilor și reginelor din istorie,
al cărei chip vă este poate familiar din ziare și din filme,
dar care nu intră niciodată în contact cu viața voastră personală.
Acum însă, măcar preț de câteva minute,
vă primesc cu bucurie în tihna căminului meu.
Faptul că pentru unii dintre voi e posibil să mă vadă astăzi
e doar un exemplu al iuțelii cu care se schimbă lucrurile
pretutindeni în jurul nostru.
Aș vrea să vă citesc câteva rânduri din Călătoria pelerinului.
„Și, cu toate că am răzbătut cu mare greutate până aici,
acum mă căiesc pentru osteneala pe care mi-am dat-o
ca să ajung unde sunt.
Sabia mea o dăruiesc celui care mă va urma în pelerinaj,
iar curajul și măiestria mea, celui care o poate dobândi.
Semnele și cicatricile le iau cu mine,
ca să-mi fie martori
că am luptat în numele celui care mă va răsplăti acum.”
Sper că anul 1958
vă va aduce binecuvântarea Domnului
și tot ceea ce vă doriți cu ardoare.
Vă doresc tuturor, tineri și bătrâni,
oriunde v-ați afla,
toată veselia, frumusețea și liniștea
unui Crăciun foarte fericit!
Și... am ieșit din emisie.
Felicitări, doamnă!
ȘASE LUNI MAI TÂRZIU
- Bună! - Măi să fie!
Arăți bine. Îmi place rochia.
- Mulțumesc. - Și părul.
- Deloc milităresc. - Da.
Tony cunoștea omul cel mai priceput. Singurul stilist demn de încredere.
Are și un nume, stilistul ăsta?
Îmi vine să spun Victor Gabon, dar nu sună corect.
Vidal Baboon?
- Vidal Baboon? - Așa cred.
Mă rog, vorbea la nesfârșit despre păr ca formă de artă geometrică.
- E foarte frumos. - Mulțumesc.
Dacă se întâmplă să ai numărul acestui Baboon, poate i-l dau soției mele.
Se cuvine ca un bărbat cu sânge fierbinte
să cunoască stilistul potrivit pentru femei?
Tony n-are aproape nimic cum se cuvine,
dar și-a ales drept misiune în viață să mă perfecționeze.
- Micul tău Altrincham. - Da.
Dar mai bun la pat, presupun.
- Doamne sfinte! - Uită-te la ei!
- Poftim... - Mulțumesc mult.
Cine crezi că e acela?
Ar putea fi dl David Smith, comerciant de mașini.
Și acela?
Cred că acela e...
Harry „Ciocanul” Jones.
Un boxer de pe Old Kent Road.
Grupul e completat de un proprietar al unui restaurant local,
un șofer de autobuz, un funcționar bancar și un polițist femeie.
Totul ca să ne deschidem.
Da.
Ca să ne aliniem mai mult la lumea reală, să ne democratizăm.
La asta s-a ajuns!
Împunsăturile și mușcăturile pe care le îndurăm în timp ce ne scapă...
puțin câte puțin, bucată cu bucată...
autoritatea noastră,
absolutismul nostru,
drepturile noastre divine.
Doamnă...
Istoria monarhiei în această țară e o stradă cu sens unic
a umilințelor, sacrificiilor și concesiilor pentru supraviețuire!
Mai întâi ne-au atacat baronii, apoi comercianții, acum ziariștii.
Nu e de mirare că facem atâta caz de reverențe, protocol și ierarhie!
Doar atât ne-a mai rămas.
Ultimele așchii de armură cu care trecem
de la a conduce la a domni și acum...
- La ce? - ...la a fi niște nulități.
Marionete.
Așa...
Să ne punem mănușile!
Am cerut să fie mutați invitații la fiecare fel de mâncare
așa că, dacă ai un prost, nicio grijă, durează 15 minute în cel mai rău caz.
Dl David Smith cu soția.
- David! Încântată să te cunosc. - Doamnă...
- Bună ziua! - Îmi pare bine.
- Dl și dna Patel. - Bună ziua!
Mulțumim că ați venit.
- Dl Harry „Ciocanul”. - Am auzit atâtea despre dumneata!
- Mulțumim că ai venit. - Ești foarte frumoasă.
Dl Martin Jones.
Aproape toate schimbările propuse de lordul Altrincham au fost aplicate.
- Sergentul Ethel Danmyer. - Bună ziua!
E o plăcere să te avem aici!
Iată-i și pe căței! Au și fugit.
Palatul a admis ulterior că lordul Altrincham a ajutat monarhia
la fel de mult ca oricine din secolul al XX-lea.
În 1963, lordul Altrincham a renunțat la titlu, devenind...
John Grigg aprilie 1924 - decembrie 2001
Subtitrarea: Anacaona Sonetto