PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
ŠLECHTIC NAPADL KRÁLOVNU
Kritik královny opět v akci! Člen sněmovny napadl královnu!
Děkuji.
Kritik královny!
Kritik královny opět v akci!
- Zdravím, Jacku. - Dobré ráno, pane.
Od každých jedny, prosím.
- A taky Sunday. - Něco na odlehčení, jo?
Přesně tak.
Kritik královny opět v akci! Šlechtic napadl královnu!
KRÁLOVNU KRITIZUJE ŠLECHTIC
ŠLECHTIC SE POSMÍVÁ
KRITIK KRÁLOVNY OPĚT V AKCI
Ne, nic si nedám.
Promiň, drahá.
KRÁLOVNIN PROJEV JE PRÝ OTRAVNÝ
A JEJÍ ŘEČI ZNÍ JAKO OD NAMYŠLENÉ ŠKOLAČKY.
- Podle mě má pravdu. - Myslíš?
Jo. Zamysli se, je trochu namyšlená.
Už přichází!
- Pánové, prosím vás. - Dost, nestrkejte se.
- Lord Altrincham? - Ano.
Zrádce!
Vážně?
Opravdu?
Vážně?
Určitě Její Veličenstvo informuji. Děkuji.
Čas a příliv, pane restaurátore.
Na nikoho nečekají, pane tajemníku.
- Dobré odpoledne. - Dobré odpoledne, pane.
Co se zase děje?
Lord Altrincham to schytal.
Doufám, že mu vyčinili.
Něco lepšího, madam. Dostal ránu do obličeje.
Prý celkem velkou.
Od koho? Kdo je ten galantní a ušlechtilý jedinec?
Tyto detaily zatím bohužel nemáme, madam.
Odehrálo se to před televizním studiem.
A pachatel je nyní na cestě na policejní stanici v Bow Street,
kde by měl být propuštěn bez obvinění.
To je velmi milé.
Ano, velmi.
Které to bylo studio?
Independent Television Network, madam.
Altrincham tam zrovna dotočil rozhovor.
Pro co?
Pořad příhodně nazvaný Impact.
Kdy se bude vysílat?
Dnes večer, Madam. V devět hodin.
IMPACT S ROBINEM DAYEM
Povězte to lidem. Povězte jim to v televizi.
Na otázky, jež má veřejnost na mysli, odpovídají lidé, jež má na očích.
Toto je Impact, pořad, který projednává
nejdůležitější záležitosti dneška
a debatu přináší k vám domů.
Promiňte za zpoždění.
Otázky klade Robin Day.
Právě to začalo.
Dnes tu máme muže, jehož díky aktivitě novinářů v posledních dnech
netřeba představovat. Lord Altrincham.
Během několika málo dní
se jeho štvavé a hluboce osobní útoky na královnu
v plátku, jehož je rovněž vydavatelem.
staly nejpalčivějším tématem dne
a způsobily tak trochu ústavní krizi.
Rád bych začal jednoduchou otázkou.
Je hlavou našeho státu,
milovaná, respektovaná a obdivovaná po celém světě,
tak proč ji tak moc nenávidíte?
LOUTKY
O MĚSÍC DŘÍVE
National and English Review, dva šilinky!
Vaše National and English Review!
Dobré ráno, Frede.
National and English Review, dva šilinky!
...příliš dlouho.
Lidé si toho začínají všímat, a proto...
je zrušení zkoušek z dogmatiky a kněžské
svěcení žen jediným schůdným řešením na záchranu
anglikánské církve,
instituce, která se stává
stále víc zastaralou a nedůležitou.
Kdo mi o tom napíše tisíc slov?
- Ahoj Patricie. - Dá si někdo karamelku?
Nech je tady, drahoušku.
- Božské! - Jako Patricia sama!
Pojď, drahá.
Posaď se.
Dobrá. Jestli o ten článek o církvi nikdo nestojí,
dám něco dohromady.
A teď článek o reformě Sněmovny lordů.
Dermote, to sis chtěl vzít ty, že?
- Cítím tam oříšky? - Melasu.
A Evropa. Musíme vyjádřit náš oficiální postoj.
Jsme pro nebo proti jednotnému evropskému trhu?
Jdeme do toho nebo ne?
- Karamelku, Johne? - Musíš ji zkusit, Johne.
Bohužel se karamelkám vyhýbám.
Že o tom nic nevím.
Nemusíš o mně vědět všechno.
Nejde ani tak o chuť. Mám jen bolestivé vzpomínky.
Jako dítě jsem skončil u zubaře
kvůli takové karamelce.
Proboha.
Už zase.
Promiňte, já...
„Možná nechápete,
že na vaší nezlomnosti a odolnosti vůči
vyčerpání z nezáživné, monotónní práce
a na vaší nesmírné odvaze při zdolávání neustálých životních těžkostí
závisí velkou měrou štěstí a prosperita
společnosti... jako celku.
Za vzestup našeho národa
z dlouhodobého hlediska vděčíme silnému srdci
jeho průměrných mužů a žen.“
Pracujících mužů a žen?
Je v tom víc důstojnosti.
Ne, „průměrných“ je v pořádku.
Tohle by vás mohlo zajímat.
Je to návrh královnina projevu, který má pronést za týden.
Řeknu vám na rovinu, že jsem z toho nesvůj.
Pane.
Ano?
Pane, odpusťte, že se ze své pozice pletu...
- Tommy. - Martine.
Chtěl jste se do něčeho plést ze své pozice.
Jde o projev, který má královna přednést příští týden
v automobilce Jaguar.
- Co s ním? - Jen jsem si říkal,
zda s ním jste spokojen.
Jistě že jsem s ním spokojen.
Jinak bych ho Jejímu Veličenstvu nepředložil
ke schválení, které mi ihned udělila.
- Četla ho královna? - To není třeba.
Pouze se zeptala, zda jsem spokojen. Na což jsem odpověděl kladně.
A to Jejímu Veličenstvu stačilo.
Ale vidím, že skutečně důležitou otázkou je,
zda je dost dobrý pro plukovníka Charterise.
Nemyslíte, že evokuje špatný tón?
V jakém smyslu?
Ve svém... paternalismu.
Mohu?
Děkuji.
Pokud mě něco zneklidňuje...
pak to, že po Suezské krizi, v tomto novém klimatu,
v této nové Británii...
vyznívá ten projev jaksi...
Jaksi jak?
Staromódně.
Bude snadno napadnutelná.
- Kým? - Tiskem.
Lidmi.
Kdybych dostal šilink vždy, když někdo progresivně
nebo liberálně smýšlející zbytečně varoval před útokem veřejnosti
na královnu, byl by ze mě boháč.
Britský lid svého panovníka ctí.
A to je podstatou, ba dokonce definicí toho být Britem.
Nejhorší, s čím jsem se kdy setkal, je apatie,
kdy lidé jednoduše akceptují panovníka,
tak jako akceptují nebe nad hlavou.
Ale od apatie ke vzpouře vede dlouhá cesta.
Co se tisku týče, Koruna má jeho podporu jistou,
a to ze dvou důvodů: za prvé, není na co zaútočit.
To je výhoda konstituční monarchie.
Nemá žádnou moc, není si tedy na co stěžovat.
A i kdyby chtěli, my se to vždy dozvíme jako první.
Palác by jim pohrozil omezením vstupu
na další velkou královskou akci,
což by je donutilo okamžitě se stáhnout.
Protože ti lidé, kteří by podle vás mohli královnu nenávidět,
jsou ti samí lidé, kteří kupují miliony jejich výtisků.
Proč? Protože ji milují.
Takže se bojím zbytečně?
Martine, k tomu jednoznačnému závěru si dojděte sám.
Madam, tady vzadu to trochu zkrátím
- a zastřihnu dokulata. - Báječné.
Děkuji. Moc... se mi to líbí.
Děkuji.
Myslel jsem, že se mnou chceš další děti.
To chci.
Tak proč si proboha děláš na hlavě tohle?
Co se ti nelíbí?
Přišlo mi to takové upravené a... praktické.
Z toho se člověk dostává do varu.
Prý je to teď v módě.
Takový účes teď nosí všechny ženy vojáků.
- Vážně? - Ano.
Určitě je to velmi praktické.
Kdybys někdy zatoužila vyjet si na motorce,
může to posloužit i jako helma.
Mně se to líbí.
- Osobně proti tomu nic nemám. - Přestaň.
Určitě tě dostatečně ochrání před padajícím zdivem.
Ale... pokud je tvým cílem rozšířit rodinu
a svést svého manžela k plození...
Ano, je.
Pak se podívej na Jayne Mansfieldovou
nebo Ritu Hayworthovou.
Ach, Rita Hayworthová.
Sir William Lyons.
- Vítejte, Vaše Veličenstvo. - Děkuji.
Těší mě.
Jak prostorné.
Zde je oddělení výzkumu a vývoje.
Skvělé. To je teprve něco.
Dovolte mi, abych vám představil Nigela Willoughbyho.
Dělá náčrty všech prototypů.
Studoval jste kresbu? Báječné. To ráda vidím.
- A toto je šasi. - Přesně tak.
- Hotový MK-1, Vaše Veličenstvo. - Krásný.
S maximální rychlostí přes 160 kilometrů v hodině.
To je tedy něco.
Vždycky se mi líbila červená kůže.
Je koňská nebo kravská?
Dobrý den.
ZUBNÍ ORDINACE
V první řadě bych ráda vyjádřila
své velké potěšení, že tu dnes mohu být.
S manželem nás hluboce dojalo
vaše pohostinné přivítání, a rádi bychom, abyste věděli,
jak vděční vám všem jsme...
- Děkuji. - za práci, kterou odvádíte.
Chápeme, že v neklidu
tohoto úzkostného a rychle se vyvíjejícího světa,
vede mnoho z vás jednotvárný, osamělý život,
kdy ponurost je nepřítelem.
Možná nechápete, že na vaší nezlomnosti a odolnosti vůči
vyčerpání z nezáživné, monotónní práce
závisí velkou měrou štěstí
a prosperita společnosti jako celku.
Za vzestup našeho národa
z dlouhodobého hlediska vděčíme
silnému srdci jeho průměrných mužů a žen.
Buďte hrdí a pamatujte,
kolik toho na vás závisí
a že i když se vám váš život zdá být zcela jednotvárný,
to, co děláte, má skutečnou hodnotu a význam pro vaše...
Lord Altrincham?
Večerní vydání! News Chronicle!
Večerní vydání!
Potřeboval bych něco zapsat. Aha, ty už jdeš domů.
Nemusím.
Právě jsem slyšel královninu směšnou řeč
a chci na ni okamžitě reagovat.
Ne, najdu někoho jiného.
Ne, to není problém. Neměla jsem nic v plánu.
Děkuji.
ZTRATILA MONARCHIE SVÉ KOUZLO?
Napadlo mě ještě něco.
Skvělé.
Něco kacířského.
Vnukla mi to myšlenka Waltera Bagehota,
že hlavní povinností královské rodiny je inspirovat.
KRÁLOVNA ZJEVNĚ NENÍ SCHOPNA
DÁT SAMA DOHROMADY NĚKOLIK VĚT, ANIŽ BY JE...
MONARCHIE NEPŘEŽIJE, NATOŽ ABY VZKVÉTALA.
Dvůr bohužel neprokázal schopnost jít s dobou.
Královna by měla být obklopena poradci...
Dobrý den.
Doufám, že cesta proběhla v pořádku.
- Naprosto. - Rád jsem zpět.
Doufejme, že se vyjasní.
Dobrá trefa, madam.
National and English Review!
Díky. Dva šilinky za National and English Review.
Děkuji, pane.
Děkuji mockrát, madam.
National and English Review. Dva šilinky, děkuji.
Prosím, pane. Děkuji vám. Dva šilinky.
DAILY HERALD: OSTRÝ ÚTOK NA KRÁLOVNU A MONARCHII
DAILY EXPRESS: ŠLECHTIC ÚTOČÍ NA KRÁLOVNU
NEWS CHRONICLE: ŠLECHTIC SE POSMÍVÁ
Chápu.
Dobrá.
Děkuji.
Nerad vyrušuji, Vaše Veličenstvo, Vaše královská Výsosti.
Jen bych doporučil vyhnout se dnes ráno jistým novinám.
Proč? Co zas provedla tvá sestra?
S princeznou Margaret to nijak nesouvisí.
Jde o článek, jenž napsal lord Altrincham.
Nikdy jsem o něm neslyšel. A ty?
Vyšel původně v jeho vlastních novinách,
The National and English Review.
O tom jsem také neslyšel.
A převzaly ho, nebo jeho části, ostatní noviny.
Co je to za článek?
Je poměrně kritický, madam.
LORD URÁŽÍ PANOVNICI TVRDÍ, ŽE JE „NAMYŠLENÁ“ A „BURANSKÁ“
Jakým právem?
Řekni mi upřímně, maminko,
souhlasíš s ním, byť jen částečně?
Rozhodně ne!
A to neříkám jen jako tvá matka.
Před hodinou mi volal tiskový mluvčí paláce
a říkal, že většina země s Altrinchamem nesouhlasí,
ale je jím znechucená.
Je to bezvýznamný článek,
napsaný bezvýznamným mužem pro bezvýznamný plátek,
který se dostal do povědomí jen proto, že je srpen, lidé jsou
na dovolené, vláda nezasedá a není o čem psát.
Dnes je proti němu 85 procent země.
Zítra to bude 95 procent.
Bude si přát, aby se byl nenarodil.
- Zrádce! - Zbabělče!
S dovolením!
S dovolením. Děkuji.
S dovolením, děkuji.
Chtěl jsem, abyste přišli, protože před hodinou volal
televizní producent
a pozval mě, abych odpoledne přišel natočit rozhovor.
Do jakého pořadu?
Impact. S Robinem Dayem.
Kéž by to nebyl Day.
To bychom si přáli všichni, je děsivý.
Nebuď blázen.
Právě kvůli Dayovi to má smysl.
Nemyslíš, že vstoupím do pasti?
Tam jsi vstoupil, když jsi napsal ten článek.
Teď jsi nejvíc nenáviděný člověk v Británii.
Je to ironické, ale právě Day by ti mohl pomoci.
Jak? Víš, jak vede rozhovory.
Všechny rozseká, rozcupuje na kousky.
Ano, ale zachovej před ním chladnou hlavu,
obhajuj se slušně, zdvořile a inteligentně.
Mohlo by to lidi přesvědčit.
Děkuji mnohokrát.
- Lorde Altrinchame. Těší mě. - Mne také.
- Můžeme? - Ano.
Tudy. Díky, že jste přišel.
Není zač. Kolik času zbývá do začátku?
Jen zaskočíme do maskérny a za deset minut začínáme.
- Posaďte se, prosím. - Dobrá.
- Nabídněte si vodu. - Děkuji.
Chvilku strpení.
- Vše v pořádku? - Ano.
- Je na místě, pane.
- Připravený? - Jak jen může být.
Tak začneme.
Řekli vám, jak to chodí?
Teď budeme natáčet, odvysílá se to večer.
- Připravte se. - Ano.
Děkuji.
Pět, čtyři, tři...
Dnes tu máme muže, jehož díky aktivitě novinářů v posledních dnech
netřeba představovat. Lord Altrincham.
Během několika málo dní
se jeho štvavé a hluboce osobní útoky na královnu
v plátku, jehož je rovněž vydavatelem,
staly nejpalčivějším tématem dne
a způsobily tak trochu ústavní krizi.
Rád bych začal jednoduchou otázkou.
Je hlavou našeho státu,
milovaná, respektovaná a obdivovaná po celém světě,
tak proč ji tak moc nenávidíte?
Tak to není.
Proč ji tedy tak kritizujete?
To je jako ptát se kritika umění, proč kritizuje umění.
Jsem vášnivý monarchista,
přesvědčen, že konstituční monarchie je největším vynálezem Britů.
Skutečně?
Ano. Věřím, že monarchie představuje srozumitelnost.
Symbolická hlava státu, přesahuje soukromé zájmy
egocentrických politiků motivovaných svým prospěchem,
střídajících se na svých postech
a kteří, jak krásně říká král Lear, „dle luny mají příliv svůj i odliv“.
Ale funguje-li, jak má,
může se monarchie nad toto povznést a sjednotit společnost.
Může udávat tón a stát se ztělesněním národa
celostátního charakteru.
Ale problémem v tuto chvíli je to, že tak nečiní.
Dělá toho pro vás tak málo?
Ne, to není pravda.
Chcete Její Veličenstvo vidět obdařené nadlidskými silami.
Být trochu spontánní není nadlidská síla.
Soudě dle vašeho článku, chcete po královně,
aby byla důvtipnější, lepší řečnice a televizní osobnost
a k tomu ještě pracovitá, svědomitá a oddaná panovnice a matka.
Chci jen říct, že ve svých projevech
a vystupování by měla být víc přirozená.
Její styl mluvy je, upřímně, dosti otravný.
Zní přidušeně.
Měl jsem tu smůlu, že jsem nedávno
jeden z jejích proslovů slyšel v čekárně u zubaře.
Byl jsem zděšen
lhostejností a setrvačností, se kterou řeč pronášela.
Uznáváte však, že být královnou a hlavou anglikánské církve
není jednoduché? Když dovolíte,
je to nesporně těžší práce než vydávat malé noviny.
Naprosto souhlasím. Její Veličenstvo má podle všeho nemožný úkol.
Musí být obyčejná i výjimečná, dotčena Bohem, avšak stále jednou z nás,
být obyčejná ale nemusí znamenat nevýrazná nebo neschopná.
Či zapomenutelná.
A komu to dáváte za vinu? Jejím dvořanům?
Jsou-li špatní dvořané, je-li špatný systém,
nezbývá než kritizovat šéfa.
Královnu?
Ano, protože pouze šéf se může zbavit špatných služebníků.
To ona je najímá.
Jen ona sama je může propustit.
Možná jsou špatní, někteří z nich určitě.
Jsou příšerní, ale je to její zodpovědnost, ne jejich, v tom smyslu,
že jsou jen zaměstnanci.
A tak osobní útok na panovnici pokračuje.
Dovolte mi říct následující.
Kritizovat monarchii a Její Veličenstvo osobně
mi žádnou radost nedělá.
Ale nezapomeňme, že od druhé světové války,
od Suezu, se Británie změnila k nepoznání.
Monarchie však pokračuje ve své předválečné praxi,
jako by se nic nestalo.
Věřím, že si královna a členové dvora uvědomí,
že až donedávna byly monarchie pravidlem a republiky výjimkou,
dnes jsou však pravidlem republiky,
kdežto monarchie výjimkou.
Lorde Altrinchame, musím náš rozhovor ukončit.
Děkuji, že jste zodpověděl mé otázky.
Příští týden ve stejnou dobu sledujte další díl pořadu Impact.
Dobrou noc.
Bylo to skvělé.
- Děkujeme, lorde Altrinchame. - Děkuji.
Na shledanou.
Děkuji.
Myslel jsem, že je ve skutečnosti ještě děsivější...
- Lord Altrincham? - Ano.
Zrádce!
Je to on?
Je, viďte?
Gratuluji.
- Výborně. - Skvělá práce, pane.
- Sklenku bílého? - Výborně.
Nebo něco ostřejšího? Co brandy?
Proč ne?
Skvělé.
- Humphrey! - Ahoj!
Vypadal jsi ohromně v klidu.
- Vážně? - Naše hvězda. Vážně.
- Vaše Veličenstvo. - Copak, Michaele?
V novinách se objevily reakce
na včerejší televizní rozhovor a útok na lorda Altrinchama.
Obávám se, že v takové jsme nedoufali.
Proč ne?
Ukázalo se, že muž, který Altrinchama napadl,
je členem krajně pravicové Ligy imperiálních loajalistů...
což je nátlaková skupina, bojující proti rozpadu impéria
a hlásí se k doktríně anglické rasové nadřazenosti.
Bože.
A zdá se, že většina lidí,
kteří Altrinchama sledovali v televizi,
ho považuje za velice rozumného.
Téměř polovina země zjevně souhlasí s jeho postoji
a podle nových průzkumů má podporu.
Dopisy čtenářů Daily Mirror jsou čtyři ku jedné
ve prospěch Altrinchama,
a dokonce jinak konzervativní Daily Mail
dnes ráno změnil názor.
Kromě toho,
a zřejmě to souvisí s jeho rostoucími obavami
způsobenými nedávnými telefonáty,
by se premiér rád dostavil o týden dřív, než bylo naplánováno,
aby to všechno s vámi prodiskutoval osobně.
Propána! Konstituční krize.
Doufám, že se omluvíte i panu Macmillanovi.
Madam?
Je vám jasné, že to celé pramení ze špatně napsané řeči,
kterou jsem pronesla proto, že jsem vám věřila.
Altrincham má pravdu.
Měla bych se obklopit mladšími, dynamičtějšími lidmi,
jednou nohou v realitě!
Děkuji, madam.
Podle vás je to nyní záležitostí vlády?
Ano, madam.
Volají mi znepokojení velvyslanci z celého světa.
Nemusím Vašemu Veličenstvu připomínat, že mnoho zemí
v posledních letech svrhlo své monarchy a stalo se republikami.
Egypt, Bulharsko, Itálie a teprve před měsícem Tunisko.
Samozřejmě tam ještě nejsme. Zatím ještě nehoří.
Ani nedoutná, ale neradi bychom, aby vzplanul požár.
A tak dle mého názoru a názoru vlády
by bylo moudré situaci vyřešit.
- Takže uděláme co? - To, co je nutné.
Altrincham je oheň, který je třeba uhasit.
Mám tě!
Palác přišel s nabídkou na setkání.
S chlapíkem jménem Charteris. Vyhledal jsem si ho.
Býval jejím hlavním tajemníkem.
- No vida. - Než král zemřel.
- Když byla ještě princezna. - A teď?
Je asistentem tajemníka, tedy ne tak docela pěšák,
ale ani biskup nebo rytíř.
Běž.
Mám se jít nechat odpálkovat?
Běž tam s tím, že jsi otevřený spolupráci.
Kdyby o ni stáli,
- poslali by někoho významnějšího. - Běž.
Dobrá.
A vezmi si s sebou seznam návrhů. Doporučení.
Nechoď tam s prázdnýma rukama.
Počkej, Johne!
Tvůj zub! Johne!
Pardon.
Můžete se vyjádřit, pane?
Lorde Altrinchame!
Lord Altrincham?
- Ano. - Tudy, prosím.
Těší mě, že uvidím toho nahoře.
V jistém slova smyslu.
Jsme zde, Lorde Altrinchame.
Plukovník Charteris přijde za okamžik.
- Děkuji. - Pane.
Vidím, že máme něco společného.
Copak to?
Vaše Veličenstvo.
Myslel jsem fotografie z Etonu a Sandhurstu.
Kde jste také studoval, předpokládám.
Ano.
A pak jste se stal velitelem stráže
v St James's Palace a na hradě Windsor.
To příliš neodpovídá profilu revolucionáře.
To si o mně teď myslí všichni.
Že když si troufnu vyslovit svůj názor, hned se snažím podpálit chrám.
Já se však naopak snažím, aby přežil.
My, kteří v tom chrámu žijeme, se moc těšíme,
až uslyšíme, co je třeba udělat, abychom přežili.
Začneme?
Je můj hlas v pořádku? Rozumíte mi?
- Ano. - Není moc přidušený?
Není příliš otravný?
- Ne. - To je dobře.
Co bych tedy podle vás měla změnit?
Nejde o to, co byste měla změnit vy,
ale o přijetí toho, co se změnilo.
- Co? - Všechno.
Měla byste se připravit na to, že teď žijeme v době, kdy...
lidé jako já--
- Mohou říkat přesně to, co si myslí. - Ano.
- Jakýmkoli způsobem. - Ano.
A připomeňte mi, proč přesně tomu tak je?
Protože skončila doba úcty.
A co nám bez úcty zbyde?
Anarchie?
Rovnost.
Jaká rovnost když nemohu opětovat palbu?
Můžete.
Ale nemohu si vybavit, kdy v dějinách
se panovníkovi vyplatilo pálit na vlastní lid.
Ale napadlo vás, jak by toho ona panovnice
mohla využít.
Ano.
A ta samá panovnice teď sedí před, odpusťte,
neúspěšným politikem a nedoceněným novinářem...
a nechává si od něho radit, jak dělat svou práci.
Ta situace je mi stejně tak záhadou jako vám, Vaše Veličenstvo.
- Tak vy máte seznam. - Ano.
Jak možná víte z mého článku, přišel jsem s celou řadou postřehů
a doporučení, co by se mělo změnit, ale pro účely tohoto setkání
jsem tato doporučení zúžil na šest.
Šest?
Tři věci, které začít dělat, a tři věci, které přestat dělat.
- Začněme těmi, se kterými máme přestat. - Výborně.
Skoncovat s plesy debutantek.
Představa, že jsou mladé ženy určité třídy představeny panovnici,
a ženy, které do oné třídy nepatří, nikoli
a jsou tudíž nepřijatelné,
představuje nerovnost, která měla vymřít
s generací našich prarodičů, rozhodně pak po válce.
Další.
Umožnit rozvedeným lidem pohybovat se v královských kruzích svobodněji.
Proč?
Panovnice je hlavou anglikánské církve
a církev rozvedené osoby neuznává.
Je to bezcitné.
Diskriminační. Dost možná nezákonné.
Další.
Doporučil bych zbavit se celé generace členů dvora.
Je to stará škola, uvízli v minulosti.
Pštrosi s hlavami v písku.
Kvůli nim palác nedrží krok se zbytkem světa.
Tito „pštrosi“ jsou nenahraditelnou součástí monarchie:
zachovávají tradici.
Ptala jste se na má doporučení, madam.
Ve vší úctě vám je předávám.
S čím bych měla začít?
Otevřít se, madam.
Spustit padací most.
Dovolit lidu vás poznat.
Nechci, aby mě znali.
Televizní přenos vánočního projevu.
Stát se transparentnější, dosažitelnější.
- A konečně... - Ach, konečně.
...trávit čas s normálními lidmi.
Nejen se členy dvora či prominenty,
ale se skutečnými, průměrnými lidmi.
S pracujícími lidmi.
Otevřete dveře.
Začleňte je, buďte více rovnostářská.
Dovolte i normálním lidem, aby vás poznali.
Mohl byste na moment vyjít na chodbu?
Zajisté.
Poslal byste mi sem mého osobního tajemníka?
Samozřejmě.
Vaše Veličenstvo.
Plukovník Charteris?
Vaše Veličenstvo.
Lorde Altrinchame. Prosím.
Když jsem vstoupil, byla pryč.
Vypařila se.
Posaďte se.
Charteris mi potom řekl, že se o naší schůzce s královnou nesmí nikdo dozvědět
a že i kdybych o ní promluvil, palác to rázně popře.
Připustí však, že jsem se setkal
s asistentem osobního tajemníka Jejího Veličenstva
a že jedno či dvě z mých doporučení vezmou v potaz.
Můžu se zeptat které?
TELEVIZNÍ VYSÍLÁNÍ BBC
Odneste ta světla dovnitř. Rychle. Opatrně na tu kameru.
Potom tohle. Výborně. A teď zbytek kabelů.
Připadám si jako herečka.
Obyčejná, laciná herečka.
Nebuď hloupá.
Čím se od nich liším?
Učím se zpaměti scénář, pamatuji si úhly a jsem nalíčená.
Tak za prvé, jsi královna Spojeného království.
Ano, která se zpaměti učí scénář,
pamatuje si úhly a je nalíčená.
Vaše Veličenstvo.
Dobrá.
- Kam mám jít? - Tudy. Prosím, madam.
Madam.
Pět, čtyři, tři...
Veselé Vánoce.
Před 25 lety můj dědeček odvysílal v rádiu
první z těchto vánočních poselství.
Dnešek je dalším mezníkem,
protože díky televizi mě mnoho z vás uvidí u sebe doma
na první svátek vánoční.
Má vlastní rodina se často schází u televize,
stejně jako nyní, a právě tak si teď představuji i vás všechny.
Pevně doufám, že díky tomuto novému médiu bude mé vánoční poselství
osobnější a přímější.
Je nevyhnutelné, že pro mnohé z vás jsem spíše nepřístupná postava,
následnice historických králů a královen,
někým, jehož obličej možná znáte z novin a filmů,
ale kdo se vašich životů ve skutečnosti nedotýká.
Ale teď vás, alespoň na pár minut,
přivítám v klidu svého domova.
To, že mě dnes někteří z vás mohou vidět,
je jen dalším příkladem rychlosti, kterou se mění věci
kolem nás.
Ráda bych přečetla několik řádků z Poutníkovy cesty.
„Ač s velkými obtížemi zde jsem spočinul,
činím pokání za strasti všechny, jež mě dovedly
až tam, kde nyní jsem.
Meč svůj předávám tomu, jenž na pouti mé mne vystřídá
a svou odvahu a schopnosti tomu, jenž jich dostojí.
Šrámy a jizvy, jež si s sebou nesu,
budiž mi svědkem, že bojoval jsem v bitvách toho,
kdož se mi nyní odmění.“
Doufám, že rok 1958 vám přinese Boží požehnání
a vše, po čem toužíte.
A tak vám všem přeji, mladým i starým, ať jste kdekoli,
veškerou zábavu, potěšení a klid
skutečně šťastných Vánoc.
Konec přenosu.
Gratuluji, madam.
O ŠEST MĚSÍCŮ POZDĚJI
- Ahoj. - Ahoj.
Sluší ti to. Pěkné šaty.
- Děkuji. - I účes.
- Velmi civilní. - Ano.
Tony zná toho nejlepšího stylistu. Jediného, kterému se dá věřit.
Má ten stylista jméno?
Napadá mě Victor Gabon, ale to není ono.
Vidal Baboon?
- Vidal Baboon? - Myslím, že ano.
Pořád mluvil o vlasech jako geometrické umělecké formě.
- Vypadá to pěkně. - Díky.
Kdybys náhodou na toho Baboona měla číslo, dej ho mé ženě.
Je vůbec vhodné, aby muž v plné síle
uměl ženě vybrat správného kadeřníka?
Na Tonym není vhodné skoro nic,
ale dal si celoživotní cíl mě zlepšit.
- Máš svého vlastního Altrinchama. - Ano.
Jen je asi lepší v posteli.
- Proboha. - Podívej se na ně.
- Tamhle to je. - Mockrát děkuji.
Kdo myslíš, že to je?
To by mohl být pan David Smith, prodejce aut.
- A tamten? - To bude...
Harry „Kladivo“ Jones.
Boxer z Old Kent Road.
Dále tu máme místního restauratéra, řidiče autobusu,
bankovního úředníka nebo policistku.
To vše, abychom se otevřeli.
Ano.
Abychom se přiblížili reálnému světu. Demokratizovali se.
Takový je život.
Štípance a kousance, které trpíme, když nám uniká.
Kousek po kousku, krok za krokem.
Naše autorita, náš absolutismus, naše božská práva.
Madam?
Dějiny naší monarchie jsou jako jednosměrná ulice
plná ponížení, obětování se a ústupků, abychom přežili.
Nejdřív si pro nás přišli baroni, pak obchodníci a teď novináři.
Není divu, že tolik naděláme kvůli poklonám, protokolu a precedentu.
Nic jiného nám nezbylo.
Poslední zbytky brnění na naší cestě
od vládnutí, přes kralování, po--
- Po co? - Po to, že nebudeme vůbec nic.
Pouhé loutky.
Nasadit rukavičky.
Řekla jsem správci, aby hosté mezi jednotlivými chody rotovali,
takže narazíš-li na otrapu, potrvá to přinejhorším 15 minut.
Pan David Smith s chotí.
- Velmi mě těší, Davide. - Madam.
- Dobrý den. - Moc mě těší.
- Pan Patel s chotí. - Zdravím vás.
Děkuji, že jste přišli.
- Pan Harry „Kladivo“. - Tolik jsem o vás slyšela.
- Děkuji, že jste přišli. - Vypadáte báječně.
Pan Martin Jones.
NAKONEC BYLA PŘIJATA VĚTŠINA ZMĚN, KTERÉ LORD ALTRINCHAM NAVRHL
- Seržant Ethel Danmyer. - Zdravím vás.
Moc mě těší, že jste přišel.
A tady je máme, pejsky!
PALÁC POZDĚJI PŘIPUSTIL, ŽE LORD ALTRINCHAM
TOHO PRO MONARCHII VE 20. STOLETÍ UDĚLAL VÍC NEŽ KDOKOLI JINÝ.
V ROCE 1963 SE LORD ALTRINCHAM VZDAL SVÉHO TITULU A STAL SE Z NĚHO...
JOHN GRIGG DUBEN 1924 - PROSINEC 2001
Překlad: Magda Bělková