EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
SETÚBALS HAVN, LISSABON
Uhørte scener, hvor fotografer fra hele verden...
Dronningen og Hertugen af Edinburgh skjuler sig...
...rygter om en krise i ægteskabet.
Verdens blikke er vendt mod Den Kongelige Yacht Britannia.
...spekulationer om forholdet mellem Hendes Majestæt og Hertugen af Edinburgh.
Ja.
Nej. Jeg forstår.
Ja. Tak.
Det var paladsets pressesekretær.
Ifølge ham har vores tiltag ikke været helt nok.
Rygterne svirrer stadig.
Vi er begge enige om, at det ikke kan fortsætte.
Jeg tænkte, vi kunne tage denne mulighed, uden børn og adspredelser...
...og lægge kortene på bordet...
...og tale ærligt om...
...hvad der må laves om på for at få ægteskabet på rette køl.
Godt. Hvem starter?
Dumt spørgsmål. Har jeg lært noget, er det, at jeg er nummer to.
Hvis jeg skal begynde, vil jeg starte der.
Du brokker dig.
-Brokker mig? -Konstant.
Brok og jamren som et barn.
Er du overrasket?
De frygtelige fæ, som styrer paladset, behandler mig som et barn.
-Fordi du ter dig som et. -De giver mig lister og instrukser.
Er der noget mere ydmygende?
Ja. Det er der faktisk.
Jeg har lært mere om ydmygelse de sidste par uger,
end jeg håbede at nå på et helt liv.
Jeg har aldrig følt mig mere alene end i de sidste fem måneder.
Og hvorfor var det sådan?
På grund af din opførsel.
Fordi du sendte mig væk.
-Ja. Og hvorfor mon? -Det ved jeg ikke. Fortæl mig det.
Fordi du er fortabt.
I din rolle og i dig selv.
Hør...
Jeg ved, at ægteskabet blev noget helt andet, end vi forestillede os.
Ja, mon ikke?
Og at vi befinder os i...
Et fængsel?
En situation, som er unik.
Den udvej, som er åben for alle andre...
Skilsmisse.
Ja. Skilsmisse.
Det er ikke en mulighed for os.
Nogensinde.
Nej.
Så hvad ville gøre det lettere for dig?
At være inde, ikke ude.
Hvad kræver du?
Spørger du om min pris?
Jeg spørger, hvad der skal til.
VANHELD
Hvor flyver du først hen?
Gibraltar.
FEM MÅNEDER FØR
-Og derfra? -Entebbe. Og så Mombasa.
-Nå ja. For at møde den kongelige yacht. -Ja.
-Det har jeg fortalt. -Det har jeg måske glemt.
Du skulle måske høre bedre efter næste gang.
Derfra sejler vi til Port Victoria. Så videre til Colombo i Ny Guinea.
Så Australien.
-Ja. For at åbne OL. -Som pålagt.
Så Gambia, Gibraltar igen og til sidst Lissabon.
Du milde.
Fem måneder.
-Tak. -For hvad?
For at tage turen.
Træde ind for mig.
Det er vigtigt.
Nu hvor jeg har besluttet mig, ser jeg faktisk frem til det.
Og... vi har tilføjet endnu en destination til turen.
-Det sydlige Stillehav. Og Antarktis. -Drenge er og bliver drenge.
Undskyld. Det er minusgrader. Mænd er og bliver mænd.
Den årlige præsentationsfest for medlemmer af det diplomatiske korps.
Kan du huske sidste år?
Ja, desværre. Den varede ret længe.
Fem timer.
Et øjeblik, Deres Majestæt.
De sidste gæster er ved at ankomme.
Du ser godt ud.
Gør jeg?
Selv i fuld kampkjole?
Det plejede at bære dig. Nu bærer du det.
Åh nej. Det er fint. Jeg klarer det.
-Hvad er det? -Lynlåsen.
Vend jer om, tak.
Hold op.
Vi er klar nu, Deres Majestæt.
Medborgere i Egypten.
Suez-kanalen, som strømmer gennem vores land som en færdselsåre,
blev bygget af vore fædre og bedstefædre
og tilhører os.
SUEZ KANALKOMPAGNI, PORT SAID
Men firmaet, som angiveligt ejer denne kanal, er engelsk og fransk.
Men jeg siger, at de ikke ejer den.
De stjal den.
Jeg forestillede mig, at jeg så Ferdinand de Lesseps...
Det er kodeordet.
Ferdinand de Lesseps.
Ingeniøren, som byggede kanalen i 1869...
INGEN ADGANG
SUEZ KANALKOMPAGNI
Vi har kæmpet i årevis for at eliminere fortidens hadske følger
af kolonialismen, som har hersket over os i århundreder.
Undskyld. Hvad i alverden laver du?
Få dine hænder væk...
I aften, kære landsmænd, kan jeg stolt informere jer om...
D'herrer.
-...at vi har taget Suez-kanalen tilbage! -Hænderne op.
Den er nu i egyptiske hænder.
Og den vil blive styret
af egyptere.
For i dag er vores tid kommet
til frihed fra koloniale undertrykkere.
Frihed fra koloniale tyve!
Frihed!
-Nå. -Nå hvad?
-Jeg vågnede i den her seng. -Ja.
-Hvor får du din energi fra? -Det ved jeg ikke.
Jeg vil savne dig.
Kom tilbage i sengen.
Det går ikke, skat. Jeg skal lave 20 stjernehop.
Dem kan du lave her.
Kan jeg?
Hvorfor ikke?
-Nej. Ud! -Nej!
-Ud! -Beklager, sir.
-Tak. -Alle sammen ud.
Min eller din bil? Eller er det et dumt spørgsmål?
Det er et dumt spørgsmål.
Udmærket. Plat eller krone for at se, hvem der kører tilbage.
Krone.
Plat. Din kone. Du taber.
Hov.
Hun og jeg kommer ret godt ud af det for tiden.
-Jaså? -Ja.
Gid, jeg kunne sige det samme.
Vi er meget heldige at have en tidligere elev og nu
premierminister, som vil sige et par ord denne morgen.
Sir Anthony.
Tak, Sir Claude.
For nylig er der blevet talt om,
hvor meget verden har ændret sig siden krigen,
og hvor meget samfundet i Storbritannien har ændret sig,
eller hvor meget det burde ændre sig,
og at institutioner som Eton ikke længere bør ses
som fødestedet for landets ledere.
Dertil siger jeg som egalitær
og progressivt medlem af De Konservative:
Sikke noget vrøvl.
Hvis Storbritanniens ledere ikke kommer fra Eton,
hvor skal de så komme fra?
Foran jer ser I den 16. premierminister fra Eton.
16 ud af 40.
Ikke en dårlig procentdel.
Harrow står kun for syv.
Man kunne sige, at som social pulje er den en smule snæver.
Men snæverhed på toppen er ikke nødvendigvis dårligt.
For som alle militærmænd vil sige...
I kamp,
når det går hedt for sig, har man brug for forenkling,
et fælles sprog og forståelse.
Klarhed.
Eton har i generationer givet Storbritannien den klarhed.
Den kode.
Det fælles sprog.
Nasser har taget kontrol over Suez-kanalen og rådighed over firmaets kontorer.
Vi må desværre afslutte nu.
Forstander.
Ville De se mig?
Ja, jeg ville lægge dette brev og denne gave et sted,
hvor Hertugen af Edinburgh kan finde det.
Helst på flyet. Jeg tænkte måske i hans kuffert?
Det flyves separat.
Jeg foreslår at lægge det i hans mappe.
Selvfølgelig. Lad mig vide, når kysten er klar.
Det er den nu.
Han har en aftale med sin skrædder
og klubben med kommandørkaptajn Parker.
Ja. Det er torsdag. Selvfølgelig.
...gevær og også ammunition.
Deres Majestæt.
Vi har fået et opkald fra Downing Street.
Premierministeren vil straks se Dem.
Beklager, De måtte vente, premierminister.
Deres Majestæt.
I går aftes stormede præsident Nassers mænd kontorerne,
som tilhører Suez Canal Company, og har nu taget kontrol over kanalen.
Han påstår at gøre det på vegne af det egyptiske folk.
I virkeligheden er det en tyvs handlinger.
En bølle, som spiller med musklerne for Sovjets skyld.
Men vi har håndteret værre.
Passende tiltag sættes i gang.
Vi betaler simpelthen lodserne for at forlade deres poster.
-Lodserne? -Suez-kanalens lodser.
Højtuddannede sømænd, engelske og franske
som griber roret på alle skibe, der skal igennem kanalen,
for en sikker passage gennem udfordrende og smalle vandveje.
Jeg forstår.
Egypterne er ikke et søfarende folk.
De har ikke færdighederne eller mændene.
At få lodserne væk vil helt enkelt lamme kanalen.
Og så går der ikke længe før...
...præsident Nasser kravler angrende og ydmyget tilbage.
Hvis De siger det.
Det gør jeg.
Det er noget af et sats. Bare du sagde det til ham.
-Hvad? -Premierministeren.
Ja.
At fjerne lodserne i Suez-kanalen.
Hvordan ved du, at han har tænkt sig det?
Sig det ikke. Kontakter fra din "frokostklub".
Sig det ikke sådan.
Den slags information kan kun komme inde fra kabinettet.
Eller udenrigsministeriet. Eller efterretningstjenesterne.
Vores medlemmer kommer fra alle hjørner, skat.
Jeg er ikke helt overbevist om, at den klub er en god ting.
Den holder mig beskæftiget. Og informeret.
Den sikrer min forstand.
Så den er rigtig god.
Vil du vide, hvorfor det er så svært at navigere der?
En anden gang.
Folk tror, det kun er vandtrykket, men hydraulik er kun halvdelen af sagen.
Kanalen er smal. Skibene er store.
Tidevandet skifter i hver sin ende.
Vinden pisker det mod ørkenen. Boven vender mod bredden.
Lodserne må følge en fast kurs over næsten 160 kilometer.
Hvad laver du? Sæt dem tilbage.
Sir.
Det er mine tankskibe.
Det tager dem syv år at lære, hvordan man gør det.
-Hvor skal du hen? -Jeg er træt.
Det er vores sidste aften i fem måneder.
Lidt mere. Lidt mere. Godt.
Michael, hvad er det?
-DC-4. -Sådan.
Vi er ikke sammen til jul. Igen.
Ja. Det er ikke ideelt.
Og din datters fødselsdag. Igen.
Denne gang ringer jeg. Jeg glemmer det ikke.
Og vores årsdag. Igen.
Hvad skal jeg sige, Eileen?
Du var også glad, da Philip tilbød mig jobbet.
Det var en god mulighed.
Jeg troede ikke, at jobbet ville blive dit liv.
Når jeg kommer tilbage, gør jeg det godt igen.
Farvel, far.
Farvel, far. Farvel.
Farvel.
-Goddag. -Deres Majestæt.
-Velkommen om bord, sir. -Goddag.
Godt at se dig.
Nå, vi må hellere sige ordentligt farvel.
Charles.
Vi er ikke foran kameraerne nu, vel, Charles?
Nej.
Vær en god dreng.
-Pas på din søster. -Det skal jeg nok.
Kom så, skat.
-Når De er klar, sir. -Tak.
Nå...
Vi skal ikke holde på dig.
Hav en god tur.
-Alt vel? -Ja.
Den idiot, som opfandt ægteskabet, har en masse at stå til ansvar for.
Du ved jo, hvad de siger...
Ægteskab er en herlig institution, men lad os indse det.
Hvem vil bo på en institution?
Husk, at du altid har en familie.
Præsident Nasser. En fornøjelse.
Tak, løjtnant. Fornøjelsen er min.
Efter præsident Nassers overtagelse af Suez-kanalen
er russiske sømænd strømmet til Egypten.
De dygtige sovjetiske sømænd træner nu egyptiske lodser,
som viser sig at være dygtigere sømænd, end mange troede.
Håbet om, at engelske og franske trænede lodser kunne lukke vandvejene,
er nu knust.
Storbritannien befinder sig nu midt i stigende spændinger mellem Øst og Vest
og med kun seks ugers oliereserver i en tiltagende desperat situation hjemme.
USA nægter at bekende kulør i den eskalerende krise.
Men da Sovjetunionen støtter præsident Nasser,
kalder kommentatorer det den alvorligste internationale krise
siden 2. verdenskrig.
-Ja. -Finansministeren, sir.
Harold.
Jeg er bange for, at "når sorgerne kommer, kommer de ikke med en spion..."
-"Men i bataljoner." -Præcis.
Som verden nu ved,
er det lykkedes Nassers lurvede deltidslodser
at bevare kontrollen over kanalen.
Og for at gøre det værre har de vist fået hjælp af russerne.
Slipper de af sted med det her, bliver vi helt til grin.
Nasser kan lukke kanalen når som helst
og afskære os fra olien, som vi er så afhængige af.
Vi må...
Vi må angribe.
Vi har intet andet valg. Vi må angribe. Hurtigt og resolut.
Vi må genoprette status quo.
Hvad siger du?
Det lyder som det rigtige.
For landet.
Og for dig personligt.
Så du endelig kan træde ud af Winstons skygge.
"Fjern en smule spænding...
stem ej strengen..."
"Og mislyd vil følge."
Militærhandlinger!
Der er kun en bevist måde at håndtere fascister på.
Hørt, hørt.
Selvom vi alle priser premierministerens selvtillid,
har han vist glemt, at man ikke kan anvende militæret
uden støtte fra FN.
Støtte, som vi ikke har.
Vi kan ikke drage alene i krig.
Hvor ser I flotte ud.
-Har I jeres gaver? -Ja.
Mor ville gerne med jer, men jeg er bagud.
Kan I undskylde til mrs. Parker?
Selvfølgelig.
Mor jer.
Og opfør jer pænt.
Hvem vil lege "jeg ser" i bilen?
Sådan der.
Far!
-Er det far? Skal vi snakke med ham? -Ja.
Hallo?
Nej. Kl. 07 er fint.
Tak.
Det var ikke far.
Han ringer nok senere, ikke?
Tillykke med fødselsdagen
-Hip, hip. -Hurra.
-Hvem vil have et stykke kage? -Mig!
-Hvorfor ringede far ikke? -Det ved jeg ikke.
Han har nok travlt.
Han elsker dig rigtig højt.
Ikke?
Sov så.
Dygtig pige.
Hallo?
Vil du høre, hvad den måske eneste fordel
ved at være protektor for Den Engelske Bowleforening er?
Fortsæt.
Mine medprotektorer er ofte for gamle eller for syge til at mødes.
Derfor er jeg tit uventet ledig til frokost.
Jeg er lige vågnet.
-Den er 11.30. -Ja.
Jeg kom hjem kl. 04.
Jeg ville ikke forstyrres af nogen.
Af nogen årsag.
En sammensværgelse om at drive mig til vanvid er vist i gang.
Vi startede hos Mirabelle og tog så
på 400 og endte på Les Ambassadeurs.
Hvem er "vi"?
Bare Colin, Johnny, Judy Montagu.
Margot?
Er du stadig fuld?
Det tror jeg faktisk, at jeg er lidt.
-Du må være mere forsigtig. -Du har ret.
Korn og druer bør ikke blandes.
Nej.
Jeg mener, hvor du bliver set. Og med hvem.
Du drikker langt mere, end du plejede.
Hvorfor tror du?
Fordi jeg er mere ulykkelig, end jeg plejede.
Og hvorfor det? Fordi jeg stadig ikke er gift.
Og hvorfor det? Fordi du nægtede mig min eneste ene.
Det er ikke rimeligt.
Som din søster så jeg gerne, at du havde giftet dig med Peter.
-Hvad? -Kronen forbød det.
Og så var han også en smule gammel.
-Kom ikke fra det rette... -Nej. Sig ikke "miljø".
Det havde måske forfulgt dig i sidste ende.
Kom Philips nazi-søstre tilbage og forfulgte ham?
Eller hans sindssyge mor? Eller hans fallerede far?
Hvordan har han det?
-Philip? -Ja.
Han har det fint. Tror jeg.
Ved du det ikke?
Hvor er han nu?
Ceylon.
-Nej, Malaya. -Det ved du heller ikke.
Nej.
-Er det slemt? -Det er lidt sært.
En smule køligt.
-Skriver han ikke til dig? -Han er ikke glad for at skrive.
Det er ingen af os.
Mike ringede fra Mombasa. De var kommet godt frem.
Hvem er Mike?
Hans privatsekretær.
-Den lille australier. -Ja.
-Hvad tænker du om ham? -Jeg tænker ikke noget om ham.
Han er Mike.
Vi var alle ganske tæt på hinanden i Malta.
Børnene leger sommetider sammen nu.
-Philip ville være fortabt uden ham. -Så længe det ikke er på grund af ham.
Hvad skal det betyde?
At han har noget af et ry.
-Mike? -Ja, Mike.
Er han ikke sammensvoren med ham den skumle osteopat?
-Hvilken osteopat? -Ham, der kender alle.
Som altid arrangerer "herreweekender" hist og pist med...
-...skuespillerinder og... -Ballerinaer.
Ja.
Hvordan vidste du det?
Jeg fortæller jer gerne alt andet,
jeg har opnået i mit liv...
...vicekonge af Indien...
...overkommandørkaptajn i Sydøstasien,
endda First Sea Lord...
...blegner alt sammen i forhold til det her.
At være min fars sidestykke og blive flådeadmiral er yderst tilfredsstillende.
-Sir. -Vi måtte ikke forstyrres.
Det er udenrigsministeren.
Det haster.
Jeg vidste ikke, hvem jeg ellers skulle tale med.
Intet problem.
Kom med op.
-Hej, skat. -Vent ikke oppe.
-Jeg kommer sent hjem. -Hyg dig. Hvor skal du hen?
Mystik på begge sider, ikke?
-Jo. -Så spørg ikke.
Lad mig præsentere Anthony Nutting.
Udenrigsministeren.
-Goddag. -Lady Mountbatten.
Jeg går helt ind for udenrigsanliggender.
-Rolig nu. -Han er endnu flottere end Eden.
Et kabinet af lækkerier.
-Hvor venligt. -Hvordan gik det med tøjet?
De skal høre noget, mr. Nutting.
Min mand bryder sig ikke om noget ud over sine uniformer.
Vi er så heldige at have en balsal i huset.
Men er det det største værelse her? Nej.
Nej, det er til min mands uniformer.
Man kan kun tænke over, hvad det skal kompensere for.
Er det ikke tydeligt?
Det gabende sår efter et enkelt møde med dig, min kære.
Skal vi?
Jeg siger ikke, at jeg bifalder Nassers handlinger.
Manden må sættes på plads.
Men jeg frygter, at vores premierministers reaktion
på situationen er personlig.
Dybt personlig, og at han vil gribe den ultimative løsning, væbnet konflikt,
uden at vente på støtte fra en international koalition.
I dag
kom en delegation fra den franske regering og efterretningstjeneste
til Downing Street til hemmelige møder.
Yderligere hemmelige møder er planlagt med israelske embedsmænd i næste uge.
Hvad har vi så i dag?
Indbagte rejer eller krydret krabbekød.
Efterfulgt af cassoulet a la jockey club.
Lord Mountbatten, Deres Majestæt.
Tak, fordi du ville se mig.
Jeg har desværre en gammel aftale med teatret.
Men jeg tænkte, vi kunne spise tidlig middag.
Mor er sur over, at hun ikke blev inviteret.
Under normale omstændigheder
kunne en ubesindig krig måske forklares som et forsøg på at pynte på eftermælet.
Han stod i Winstons skygge så længe.
En hurtig og succesfuld krig kunne se godt ud.
Men i dette tilfælde skyldes det nok en irrationel, personlig antipati.
De to mænd, han og Nasser, hader bare hinanden.
Og vi andre inddrages bare i det.
Hvad foreslår du, at jeg gør ved det?
Du har din ugentlige private audiens, hvor I to er alene.
Observér ham omhyggeligt. Lyt nøje til ham.
Læs dine kabinetreferater minutiøst.
Sig din mening.
Det skal jeg ikke gøre.
Selvom det handler om nationens sikkerhed?
Udmærket. Jeg...
Jeg holder øje med ham.
Omhyggeligt.
Nøje.
Minutiøst.
Tak for middag.
Du lader mig vel vide,
hvornår jeg kan tage mig af det og sende dig en, som er dygtig?
Hvad?
-Maden. -Hvad er der galt med den?
Den hører til i en børnehave.
Alt, der skulle være varmt, var koldt.
Alt, der skulle være blødt, var hårdt.
Jeg er ligeglad.
Og desuden, Dickie, jo ældre og mægtigere du bliver,
desto mere ordinær bliver du.
-Har du hørt fra Philip? -Hvordan har Philip det?
Nej. Ikke en lyd.
-De holder ham beskæftiget. -Ja, selvfølgelig.
Du giftede dig med en vild sjæl.
Det gjorde vi begge.
Det nytter ikke at prøve at tæmme dem.
Der var tidspunkter i Indien, det foregik lige for snuden af mig
med Nehru af alle mennesker, min modsætning.
Ydmygelsen kunne ikke have været større.
Jeg overvejede at gøre en ende på det.
Så forestillede jeg mig, hvor tyndt og fattigt livet ville være,
og jeg indså, at når man virkelig elsker nogen
så højt og så håbløst, som jeg tror, at du og jeg gør,
finder man sig i alt.
Hvilket stykke er det?
Sagde jeg stykke? Jeg mente ballet.
Den Kongelige Ballet. Vi har lige givet dem det privilegium.
Så jeg skal med.
-Det er Giselle. -Er det ikke Galina Ulanova?
-Jo. -Heldige dig.
De siger, at hun er enestående.
-Gør de? -Det siger de.
De vil høre, om De vil møde miss Ulanova.
Nej, ellers tak.
Jeg har brygget lidt te. Vil Hendes Majestæt...
Hele mit liv har jeg været en fredens mand.
Kæmpet for fred.
Stræbet efter fred, forhandlet om fred.
Jeg kunne ikke være noget andet, selv hvis jeg ville.
Og selvom vi står over for en ulovlig plyndringshandling
af en farlig tyran i Mellemøsten,
som truer vores levevilkår såvel som mange nationers,
er jeg fast besluttet på at finde en fredelig løsning.
EGYPTISK GUVERNEMENT AF NORDSINAI - GRÆNSE
TOPHEMMELIGT
ISRAELSKE STYRKER
ER TRÆNGT IND I EGYPTEN.
-Deres Majestæt. -Hr. premierminister.
-Begivenhederne udvikler sig hastigt. -Sid ned, hr. premierminister.
Tidligt i morges
angreb den israelske hær egyptisk territorium,
Sinai-halvøen, og nærmer sig hastigt Suez-kanalen.
Den egyptiske hær har mobiliseret en gengældelsesstyrke
og skal til at angribe.
Hendes Majestæts regering har udsendt en tidsfrist for Israel og Egypten
om at indstille alle krigshandlinger og lade
anglo-franske styrker komme ind i landet for at bevare freden.
Israel har udtrykt en velvilje om at rette sig efter det, hvis egypterne gør, men...
...præsident Nasser nægter indtil videre.
Hvornår udløber fristen?
I morgen tidlig.
Og næste skridt, efter Deres mening, ville være?
Militær indgriben.
-Krig? -Korrekt.
Men for at bevare freden.
Det er det rigtige at gøre.
Nasser spiller roulette med stabiliteten i hele verden.
Nå, men... Tak for Deres forklaring.
Inden De går, har jeg et par spørgsmål.
Da De nævnte, at israelerne angreb, virkede De ikke overrasket.
Hvorfor skulle jeg være det?
Medmindre jeg tager fejl, har israelernes position altid været,
at de under ingen omstændigheder ville begynde at angribe selv
af frygt for diplomatisk isolation.
Og dog har de gjort nøjagtig det,
hvilket tyder på, at enten ændrede de mening,
eller også har der været en slags hemmelig aftale.
Har vi?
Har vi... hvad?
Indgået en aftale med Israel?
På nogen måde?
For seks dage siden...
...mødtes denne regering med repræsentanter
fra de franske og israelske regeringer i en lille landsby i udkanten af Paris,
hvor et dokument blev underskrevet.
Sèvres-traktaten.
Den sammenfatter planer for et samlet angreb mod Egypten,
hvor Israels hær ville angribe den egyptiske hær nær Suez-kanalen
og dermed tillade anglo-franske styrker at gribe ind.
Hvem kender ellers til det?
Enkelte kabinetmedlemmer.
-Højtstående. -Men ikke parlamentet?
-Nej. -Eller FN?
Hvornår begynder det?
Luftangreb starter i morgen.
-Vil De ikke give det mere tid? -Nej, Deres Højhed.
Det rette at gøre er at gribe ind nu og gribe hårdt ind.
Jeg havde ret angående Mussolini.
Jeg havde ret angående Hitler, og jeg har ret angående denne mand.
Har jeg Deres støtte?
Premierministeren har altid regentens støtte.
Deres Majestæt.
Amen.
Tekster af: Anna Rask