THANK YOU, NEXT
Det var en gang
for lenge siden, i et land langt borte,
i et veldig kaldt land langt fra Istanbul,
at ei jente som het Leyla ble født en sommerdag.
Det første levende Leyla så, var en stork som var diplomat.
Hun og faren fulgte etter storken, og de reiste lenge over hele verden.
Men uheldigvis, helt til hun var 20
hadde ikke Leyla et eget hjem og nære, faste venner.
Til slutt bestemte Leyla seg for å slå seg ned i Istanbul,
verdens vakreste by.
Jeg har lest til eksamen i morgen,
men jeg elsker dette bandet. Er de ikke bra?
Hei. Jeg heter Ömer.
Leyla.
Jeg vet det. Sarp tok meg med. Så jeg kunne møte deg.
-Hyggelig å treffe deg. -Deg også.
Tolstoj sa en gang: "Alle gode historier starter på to måter.
Enten legger man ut på en reise,
eller så kommer det en fremmed til byen."
Leyla, en nybegynner når det gjaldt romantikk og ukjent i byen,
tilbrakte ti år i Ömerhavet, som hun trodde var trygt.
Og hun vandret vidt og bredt, over berg og dal.
I løpet av denne reisen slo hun rot og spiret.
Men etter hvert skjønte hun at historien ikke var så flott.
Og det var vel ikke Tolstoj som sa det likevel.
Uansett, det spiller vel ingen rolle hvem som sa det?
Fortsett.
Når denne triste historien fortsetter, støter Leyla på en veldig glamorøs,
men likevel blodtørstig rovfugl.
Vi… tror du virkelig ikke at det vil fungere?
Jeg så slutten på filmen da den startet.
Fins det ikke noe håp?
Nei.
Leyla forhastet seg.
Leylas største tabbe var faktisk å forhaste seg.
Etter min mening er han farlig.
Det henger røde flagg over ham.
De sier: "Jeg skal få deg til å lide", på tusen meters hold.
Jeg har ingenting til felles med ham.
Jeg visste hva han var den første dagen.
Flaggene sier: "Jeg er en narsissist. Egoet mitt er gigantisk.
Jeg er slu og arrogant."
De røde flaggene sier: "Jeg får det jeg vil."
Og han bærer på masse bagasje.
Han har vært gift og skilt tre ganger! Og de menneskene er fortsatt i livet hans.
Mannen er en skikkelig samler.
Nei, jeg vil ikke være en av kvinnene hans.
Jeg forelsket meg i deg da jeg så deg.
Jeg vil gifte meg med deg.
-Jeg må bare ned på kne, hva? -Nei, Cem!
Du vet hva jeg vil. Jeg vil gifte meg med deg.
Jeg vil at du skal bli kona mi, hjemmet mitt.
"Stol på meg", sa rovfuglen.
"Jeg bruker bare klørne mine mot dem som vil skade oss."
Sjakkmatt.
Jeg tapte spillet da vi startet.
-Du distraherte meg. -Det er strategi.
Du kan ikke gjøre det. Det fins ikke strategi i kjærlighet.
Ok, greit.
La oss beholde disse to bitene som en suvenir fra i dag.
Velg én.
Du beholder kongen.
Dronningen kan fritt gå så langt hun vil i alle retninger.
Men fra nå av skal vi gå overalt sammen.
Leyla grublet mer og mer.
Og til slutt la hun kompasset i hjertet sitt.
For følelsene hadde alltid sendt Leyla i riktig retning.
Rovfuglen fløy selvsagt høyt av lykke. Og han fikk Leyla også til å fly høyt.
De fløy lenger og lenger, høyere og høyere.
De kom så høyt
at når de så utover skyene,
kunne de ikke se jorden under seg.
Jeg har en overraskelse.
-Dere har gjort meg så glad. -Hei.
Leyla, la meg se på deg.
-Beklager at vi dukker opp uanmeldt. -Nei, jeg ventet dere.
-Kom hit. -Mamma.
-Hvordan går det? -Bra, kjære.
-Vi skal feire litt sammen. -Kom inn.
Og så begynte feiringen som varte i 40 dager og 40 netter.
Fargerike flagg overalt.
Det er nydelig.
Men av en eller annen grunn…
…kunne Leylas skarpe øyne
bare se de røde flaggene som hang der i det fjerne.
-Godt nytt år, mamma og pappa. -Godt nytt år.
Godt nytt år.
Et lykkelig og sunt nytt år. Vi snakkes i morgen tidlig.
Ha det!
-Har du møtt alle vennene mine? -Ja, du har virkelig mange venner.
-Og alle har en historie om deg. -Vent, vi har akkurat startet.
-Hvor mange millioner er det her? -For mange.
-Mange millioner dollar. -Halve Tyrkias økonomi er her.
Industriherrer, byråkrater, politikere, jurister…
Kan alle ens venner være fra eliten? De er håndplukkede.
Så Cem Murathans venner vinner 10-0?
-De kan kysse meg i ræva. -Å ja?
-Jeg har det så gøy. -Huff!
-Onkel! -Kom hit.
Cihan, hvordan går det?
-Dere tar dere så godt ut sammen. -Takk.
Kan jeg be deg om noe?
Kan du la være å bevege hånden din? Den ringen blender meg.
-Hold opp, onkel. -Den ser flott ut.
Jeg har ikke sett Defne.
Jeg tror hun er opptatt med byggingen i Dubai.
Jeg glemte å ringe Şeyyaz. Et øyeblikk.
-Jeg kommer straks. -Ok.
Godt nytt år, Şeyyaz.
-Godt nytt år, prinsesse. -Så synd at vi ikke er sammen i år heller.
-De ansvarlige burde skamme seg. -Hvem vet hvor du er nå.
-Du går fra fest til fest, antar jeg. -Ja, kjære. Akkurat.
Da skal jeg inngå nyttårsforsetter på dine vegne.
Først skal hullene i rustningen repareres. Målet ditt er Europa, og så Amerika.
Det er greit med Europa. Men jeg vil ikke ha mer rustning, mer vekt.
Du har så rett. Glad i deg.
-Ha det bra. -Ha det bra, du også.
Cem hilser.
Godt nytt år.
Er ikke denne festen for rolig?
Inviterte du ham?
Nei, jeg glemte det. Burde jeg ha gjort det?
-Har du møtt Sema og Adnan? -Nei.
Bli med meg.
Ok.
Ingen morer seg.
-De sovner snart. -Ja, akkurat.
Det er minst fem stykker fra Fingir her.
-Sarp, glem Fingir. -Se.
Den veganske bufféen er flott. De har tenkt på alt. Den er fantastisk.
En mann bryr seg bare om magen eller pikken.
-Hva? -Hva? Men det er sant.
-Jeg kjeder meg. Jeg drar til Şeyyaz. -Hun kommer. Lat som dere morer dere.
-Leyla! -Å, kjære. Maten er fantastisk.
-Fin fest. -Har du prøvd den?
-Nydelige rødbeter. -Ja.
Dere er utrolig uærlige. Men jeg vet hva jeg skal gjøre. Bare vent.
-Å ja. -Endelig!
Jeg blåser i dem.
Cem!
Kom igjen!
Ti!
En frisk sønn.
-Ni. -Et langt liv for Doruk!
-Åtte! -Lykke, fred!
-Sju! -Ingen flere kriger!
-Seks! -Et nytt hus!
-Fem! -Sinnsro og fred!
Det ble sagt før!
-Fire! -Frihet!
-Tre!
Kom igjen, Cem!
-To! -Jeg vil ha Leyla!
Kjærlighet!
La oss bli veldig lykkelige.
Godt nytt år! Vi er litt sene.
-Det går bra, velkommen. -Velkommen.
-Gökmen Akaroğlu. -Hei, hyggelig å treffe deg.
Retten godtar søksmålet, og saken mellom Beliz Temur og Sarp Korkuter
vurderes som en ubestridt skilsmisse ifølge paragraf 166-3 i Tyrkias lover.
-Hei. -Hei.
Godt nytt år. Hei. Velkommen.
-Godt nytt år. -Godt nytt år.
-Jeg fødte akkurat nå. De tok ut Doruk. -Jeg er så glad for at du fødte ham.
-Takk, min skjønne. -Munnen din er full av olje.
Hun dater dommeren som skilte oss.
Om du ser opp fra mobilen, finner du kanskje også noen.
-Hun dater dommeren som skilte oss! -Ok, ikke se sånn ut. Jeg kan ikke spise.
Hva mener du med at du ikke kan spise? Du har slukt alt sammen.
Gratulerer, alle sammen. Dere har slaktet et helt lam.
-Vær så snill, Tuan. Ikke i kveld. -Flott.
Unnskyld, kan vi få en stor porsjon kokoreç?
Enda en? Jeg skjønner ikke hvordan dere kan spise alt dette.
-Vær så snill. -Jeg sier dette for deres skyld.
Kjøtt er det vanskeligste å fordøye på denne tiden.
Det er morgen. Dette er frokost.
JEG ER GLAD I DERE I ÅR OGSÅ!
-Å, vennen min. -Å.
-Jeg har olje på hånden. -Jeg skal svare.
ESRA: VI ER ENDA MER GLAD I DEG!
FUNDA: DET VAR FLOTT! GODT NYTT ÅR! VI ER GLAD I DEG.
HUN DATER DOMMEREN SOM SKILTE OSS… HELVETE HELLER!
HA-HA
FUNDA: TUAN HILSER!
CEM MURATHANS VENNER ELSKET OSS. GODT NYTT ÅR!
Å, vennen min. Har du tatt den på deg?
Jeg elsker den. Tusen takk. Den er flott.
-Selvsagt. Den kler deg. Vær så god. -Takk.
-Nå er det på tide med gaven din. -Hva?
Ikke vær dum. Var ikke festen til meg? Jeg har allerede fått gaven min.
Ta på deg noe behagelig. Vi skal ut.
-Hva? Ut? -Ja.
Det er nesten daggry. Skynd deg.
-Hva skal jeg ha på meg? -Noe mer behagelig.
Behagelig?
-Skal vi besøke Gece? -Du skal få se om du venter i to minutter.
Hva?
Har du kjøpt hest til meg?
Jeg kjøpte en genser til deg. Har du kjøpt hest?
Du trenger en hest om vi skal bo på gård.
Jeg kan ikke tro det.
Han er så vakker.
Hei, kjekken.
-Og trygg. Han er medgjørlig. -Hei.
Han er også veldig sterk.
Min kjære!
Forsiktig. Ikke få Kuzey og meg til å slåss.
Heter han Kuzey? Han er så vakker.
Du er så vakker, Kuzey. Er du hesten min nå?
Cem, dette er en stor og utrolig dyr gave. Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Tusen takk.
-Vil du ri? -Veldig gjerne. Du får meg ikke av den.
Kuzey.
Så du heter Kuzey, hva?
Esra, han er så søt, medgjørlig og smart, du vil ikke tro det.
Godt opplært også. Han vet at jeg er nybegynner, og er forsiktig.
-Et utrolig dyr. -Så fantastisk.
Heldiggris. Vennene våre har hest. Nå kan du også ri på hest.
Selvsagt, min kjære. Gratulerer med dagen.
-Når kommer dere? Ikke vær sene. -Nei da, ta det med ro.
Cem sover. La ham våkne.
Å, det gjorde han nå.
-Legg på. -God morgen.
-Cem! God morgen.
Ok, da legger jeg på. Jeg tekster når jeg drar.
Om du trenger noe, bare tekst meg og så kjøper jeg det på veien.
Ha det.
-Appelsinjuice? -Nei takk. Hvor skal du?
Jeg skal ikke dra alene, vi drar sammen.
Det var Esras bursdag i går, og i dag er det Doruks.
Vi venter og feirer henne dagen etter nyttårsaften.
-Så vi skal til Esra. -Dette visste jeg ikke noe om.
Jeg har faktisk sagt det.
-Jeg sa at dagen etter nyttår… -Jeg har andre planer.
Flyet er klart. Vi kan dra til Bodrum.
Vi kan spise lunsj på stranden, og enten bli eller komme tilbake.
Beklager, men jeg visste ikke om planene dine.
Ok, hva om vi gjør det sånn.
Vi stikker innom vennene dine, og så drar vi til flyplassen.
Nei, det er for tidlig.
Esra venter oss sent på ettermiddagen. Hun lager mat.
-I morgen? -Det er møte i sameiet i morgen.
Det er et problem med armeringen. Husverten vil at jeg skal komme.
Det jeg kan gjøre, er å be naboen min, Ali, om å gå i stedet for meg.
Det skal jeg gjøre.
-Når planlegger du å flytte inn? -Hvor?
Jeg bor egentlig hos deg allerede.
Men du kommer til å flytte inn fullstendig en dag?
Vi skal gifte oss, vet du. Det er mer praktisk sånn.
Ja da. Jeg har beholdt leiligheten
fordi Funda kanskje vil flytte inn, eller Sarp.
Og jeg har mange ting, vet du. Jeg vet ikke hvor jeg skal gjøre av det.
Kontrakten utløper i september. Så jeg kan ikke overføre den før det.
Skal vi ikke gifte oss før i september?
Skal vi?
Ikke gjør narr av meg. Skal vi skynde oss?
Jeg gjør ikke narr. Jeg er helt alvorlig.
Vennen min, september er nesten i morgen…
-Du ringte meg, min Cemo. Godt nytt år. -Kan jeg ringe deg tilbake?
Ok, kjære. Ha det.
"Min Cemo." Det har hun kalt ham siden barndommen.
Kanskje han kaller henne "min Defno" når de er alene.
Ikke bli sur.
-Hva skjedde? -Hva?
Jeg kommer til å kvele ham til slutt.
-Hvem? -Tuan?
"Juicen er ikke økologisk. Det er gluten i bakverket.
Det er sukker i kaken."
-Vi kan bestille noe glutenfritt. -Det handler ikke om gluten.
Han ser alltid glad ut, men er ikke fornøyd med noe.
-Han gir andre skyldfølelse. -Kjære deg.
"Hva skal vi spise i dag?
Hva skal vi se på? Hvor skal vi være i kveld?"
-Det er alltid et problem. Herregud! -Å nei.
Vennen min.
Vet du hva? Vi lager ikke appelsinjuice. Jeg har ombestemt meg.
Skal vi ikke lage hibiskus-te eller noe sånt?
Det er rødt. Det har god energi. Ikke sant?
Det er fordi vi fikk for mye sukker i går.
Vi kan bli kvitt hevelser på denne måten.
-Gir mening. -Hva?
-Ok, selvsagt. Vi gjør det. -Helt klart.
Ok, skatt.
-Har du hibiskus? -Ja.
Prøv å ikke tenke negativt.
-Leyla! -Bare ta det som det kommer.
-Kom igjen. -En, to, tre!
-Gratulerer med dagen, Esra! -Blås du også, gutten min.
-Gratulerer med dagen… -Bravo!
Så søtt.
-Se på meg. Jeg tar et bilde. -Jeg også.
Sarp, ta et bilde av oss.
-Du også, Funda. -Jeg tar det.
Faren min sa: "Et forhold er to som omfavner alle sider av hverandre."
-Hvem vil ha litt? -Hvilken skal du spise?
Det er ikke lett å elske noen.
-Jeg skjærer opp kaken. -Ok.
-Han sa at han hadde en overraskelse. -Fortell et eventyr.
Selvsagt skal jeg fortelle et eventyr.
Å elske noen med alle erfaringene, vanene og de gode og dårlige sidene deres
er som å sitte overfor hverandre på en dumphuske.
Venner.
Velkommen.
-Opp og ned, opp og ned. -Takk.
-Denne er din, og den er til Doruk. -Kjære venn.
-Velkommen, Ömer. -Takk.
Du kan ikke bli på toppen. Du kommer ned.
Så skyver du fra bakken og farer opp igjen.
Skal vi gå nå?
Du kjeder deg, hva?
Vil du hjem?
Det hadde vært fint. Siden vi er i nabolaget.
Det er møte i sameiet i morgen tidlig.
Ok.
Du er vel ikke lei deg?
Tja… Til du flytter inn hos meg, er det sånn det er.
Alle forhold starter uten regler.
Ingen sier noe om de beige flaggene i starten.
Når man venner seg til hverandre, er man mer enig med den andre.
Man prøver å forstå vedkommende.
HOLDER DET PÅ FORTSATT?
-JA, DESSVERRE… -ER ALI YÖREOĞLU DER?
Offer fra din side, toleranse fra min.
I begynnelsen gir man sjenerøst empati og sympati.
-JA, HVORFOR SPØR DU? -JEG ER BARE NYSGJERRIG.
Men senere, etter hvert som forholdet utvikler seg, begynner ting å plage deg.
14. FEBRUAR 2024 - ROMA
Tingene du ikke kan si, samler seg opp.
14. FEBRUAR - BAKIRKÖY
Det er også vanskelig å prate om det etterpå.
Sånn glir folk fra hverandre.
Ikke la oss være sånn.
La oss snakke om alt før det samler seg opp.
Vi snakker allerede, gjør vi ikke?
Du forteller meg ikke noe særlig. Jeg må alltid spørre og grave.
Det gjør meg også ukomfortabel.
Jeg vet at du er litt lei deg for at vi ikke dro til Roma.
Men du sier det ikke engang. Du avviser det alltid.
-Cem! -Hva?
-Vi snakket om dette. -Du vet at jeg ikke liker å snakke så mye.
Det er vanskelig å forandre meg nå.
Men jeg er veldig glad i deg.
Men dette plager meg også.
Store, dyre gaver… De trengs ikke.
Du vet at jeg er fornøyd med veldig lite.
Å nei! Unnskyld meg.
God valentinsdag. Kos dere.
-Vi ses, Sarp. -Vi ses.
Han vil bo her. Han venter på at jeg skal flytte ut.
Og hva venter du på?
Hopp ut. Forsiktig.
Jeg har savnet deg sånn. Kom.
-Beklager at jeg er sen. -Ikke noe problem.
Tusen takk. Takk. Kom igjen.
Hopp inn.
Et forhold er som å seile i grov sjø i en båt for to.
Reisen er spennende og hyggelig,
men når du kommer lenger fra kysten, blir bølgene skumle.
Ute på ukjent hav ønsker du å stole enda mer på partneren din.
-Hei! Kjære. -Buddy, ikke hopp opp i senga.
Gå ned. Du må venne deg til å sove alene.
Buddy!
Ok. Kom igjen. Flink gutt. Kom hit.
Min kjære.
Jeg er så glad i deg. Men hva kan vi gjøre med det?
Dette er hans hus.
Natta, gutten min.
Kom hit.
Kom.
Kom hit.
Det er uunngåelig at reisen forandrer deg.
Eller så prøver partneren din å forandre deg.
Jeg vil ikke at det skal skje.
Om dette er et budskap til meg, vil jeg ikke at du skal forandre deg.
Takk.
Jeg vet ikke.
Tror du ikke at det er sånn?
Blir ikke partnere langsomt like i et forhold?
Nei, jeg vil ikke at du skal bli som meg og miste fargene dine.
Jeg vil ha deg sånn. Jeg elsker deg sånn.
Slik du er. Fargerik.
Jeg må ta den.
-Defne ringer vanligvis ikke nå. -Ja da, ta den.
-Beklager. -Det går bra.
Defne?
Et problem med kontrakten.
De stanset byggingen, så Cem måtte dra.
-Til Dubai? -Ja.
-Mens Defne er der? -Ja.
De driver et firma. Er ikke det normalt? Det er en del av livet vårt nå.
Er du ikke lei deg?
Nei, jeg holder også kontakt med Ömer på grunn av Buddy.
De henger sammen som erteris. De er ikke som dere.
-Men, Şeyyaz… -Hva?
Beklager, jeg skal bare ha kaffe.
-Selvsagt. -Ja, kom.
Å ja, Leyla.
Hva skal vi gjøre med Nil Katmanoğlu-saken?
Hva mener du?
Cem sier det ikke, men han syns det er ubehagelig nå som forholdet er bedre.
-Har du snakket med Cem? -Han har alltid vært så taus om det.
Han snakker til deg gjennom Beliz nå.
-Hva er det, Tuan? -Kjenner du ikke trekken? Jeg er kald.
Kom hit, sett deg her.
-Nei, jeg mente ikke det. -Kom hit.
Døren åpnes og lukkes.
Det er en dør. Den åpnes og lukkes. Det er normalt. Kom hit.
-Vi kunne… -Kom hit!
Nil Katmanoğlu hilser.
-Skulle jeg sagt det forsiktig? -Hva?
Er det den andre eller tredje kona? Jeg forveksler dem alltid.
Hjelpe meg!
-Skal vi ta en titt på vinen? -Ok. Kom, da.
Hva ville hun?
En produsent vil kjøpe rettighetene til boken hennes.
Til et TV-program. De vil at jeg skal spille kokk.
Du tuller, så klart. Selvsagt gjør du det.
Jeg tuller.
Kan du smile litt, kanskje? Du sitter her og er så lang i maska.
-Ringte hun virkelig? -Ja. Hun ville snakke om Defne.
Se på henne. Hun vil få deg også til å skrive bok.
Hun sa hun hadde noen ting å fortelle.
Hun sa: "Defne er en farlig kvinne."
Hun ble Nils fiende også da de skulle gifte seg.
-Nils fiende også? -Tuba sa det samme.
"Det foregår mye mer mellom dem enn du vet." Og det tror jeg på.
La oss raskt gå gjennom papirene igjen.
-Kan du holde den? -Ja.
-Å, vitnet vårt er her. -Er han?
-Jeg skal gå og møte ham. -Flott.
Skal vi se…
Jeg starter, slik vi sa.
Tekst: S. Marum