KÖSZI, JÖHET A KÖVETKEZŐ
#FELLEGEKBEN
Egyszer volt, hol nem volt,
réges-régen, egy távoli vidéken,
egy nagyon hideg országban, Isztambultól távol,
egy nyári napon megszületett egy Leyla nevű lány.
Az első élőlény, amit Leyla látott, egy repülő gólya volt.
Az apjával követték a gólyát,
és hosszú időn keresztül beutazták az egész világot.
De sajnos 20 éves koráig
Leylának egy hely sem volt az otthona, és nem voltak közeli, állandó barátai.
Leyla végül úgy döntött, Isztambulban telepszik le,
a világ legszebb városában.
Reggelig tanultam a vizsgára,
de imádom ezt a bandát. Hát nem királyak?
Szia! Ömer vagyok.
Leyla.
Tudom. Sarp hívott ide. Hogy megismerjelek.
- Örvendek. - Én is.
Tolsztoj egyszer azt mondta: „A nagy történetek kétféleképpen kezdődhetnek.
Vagy úgy, hogy a főszereplő útnak indul,
vagy egy idegen érkezik a városba.”
Leyla, aki számára a párkapcsolatok és a város is újdonságnak számítottak,
tíz évet töltött az Ömer-tengerben, amit biztonságosnak hitt.
És messzire bolyongott, csak ment, mendegélt.
Az útja során pedig gyökeret eresztett és kihajtott.
De idővel rájött, hogy ez a történet nem is olyan nagyszerű.
És azt hiszem, talán nem is Tolsztoj mondta.
Na mindegy, talán nem is számít, ki mondta, nem?
Tovább!
Miközben folytatódott a történetük,
Leyla rátalált egy elbűvölő,
mégis vad ragadozó madárra.
Köztünk… szerinted nem működne?
Már az elején láttam a film végét.
Nincs remény?
Nincs.
Leyla elhamarkodta.
Leyla legnagyobb hibája az volt, hogy elhamarkodta a dolgot.
Veszélyt jelent számomra.
Tele van mindenféle intő jellel.
Már messziről azt súgja: „Fájdalmat fogok okozni neked.”
Vele semmi közös nincs bennünk.
Már az első naptól fogva tudtam, kivel is van dolgom.
„Nárcisztikus vagyok.”
„Az egóm az egekben van.”
„Alattomos vagyok. Arrogáns. Féltékeny.”
Ezek a jelek azt súgják: „Megkapom, amit akarok.”
Egy problémás fickó.
Már háromszor volt házas és vált el!
És a volt feleségei még mindig részei az életének.
A fickó egy igazi gyűjtő.
Nem, én nem akarok az egyik nője lenni.
Beléd szerettem, amint megláttalak.
Feleségül akarlak venni.
Azt akarod, hogy letérdeljek hozzá, ugye?
Nem. Ne, Cem!
Ismered a szándékaimat.
Feleségül akarlak venni.
Szeretném, ha a feleségem lennél, a családom.
„Bízz bennem!”, mondta a ragadozó madár.
„Csak azokra meresztem ki a karmomat, akik ártani akarnak nekünk.”
Sakk-matt.
Már az elején veszítettem.
- Eltereled a figyelmem. - Ez stratégia, bébi.
Nem teheted. A szerelemben nincs stratégiázás. Ez nem fair.
Oké, rendben.
Akkor tegyük el ezt a két figurát a mai nap emlékeként!
Válassz egyet!
A tiéd a király.
A királynő bárhová léphet, ahova csak akar.
De mostantól mindenhova együtt megyünk.
Leyla folyton csak töprengett.
És végül a szívébe helyezte az iránytűjét.
Mert az érzései mindig a helyes irányba terelték.
A ragadozó madár persze repdesett a boldogságtól.
És Leylát is magával vitte.
Egyre messzebb és messzebb, magasabbra és magasabbra.
Olyan magasra repültek,
hogy amikor lenéztek a felhőkből,
nem is látták a földet.
Van egy meglepetésem.
- Annyira örülök nektek! - Helló!
Leyla, gyönyörű vagy!
Elnézést, hogy csak úgy beállítottunk.
Nem, vártalak titeket.
- Gyere ide! - Anya!
- Hogy vagy? - Jól vagyok, drágám.
Tartunk egy kis ünneplést.
Gyertek beljebb!
Így kezdődött meg az ünneplés negyven napon és negyven éjszakán át.
Tele mindenféle intő jellel.
Isteni!
De valamiért…
Leyla éles szemei
csak a távolban lévő jeleket vették észre.
Anya, apa! Boldog új évet!
Boldog új évet!
Egészségben gazdag új évet! Holnap majd beszélünk.
Sziasztok!
Találkoztál a barátaimmal?
Igen, tényleg jó sok barátod van.
És minddel van valami közös sztorid.
Várj, ez még csak a kezdet.
Hány millió dollár van a szobában?
- Túl sok. - Sok millió, tesó.
Az ország gazdaságának fele itt van.
Iparosok, bürokraták, politikusok, jogászok…
Lehet valakinek ennyi előkelő barátja? Mind nagyon menők.
Szóval Cem Murathan barátai a nyerők?
- Megcsókolhatják a seggem. - Igen?
- Annyira jól érzem magam! - Jaj!
- Bácsikám! - Gyere ide! Gyere!
Cihan, hogy vagy?
- Jól néztek ki együtt. - Köszönöm.
Leyla, lehet egy kérésem?
Kérlek, ne mozgasd a kezed! Megvakít ez a gyűrű.
- Ne már! Hagyd abba! - Jól néz ki.
Nem láttam Defnét.
Szerintem a dubaji építkezéssel van elfoglalva.
Elfelejtettem felhívni Şeyyazt. Egy perc!
- Mindjárt jövök. - Oké.
Şeyyaz, boldog új évet!
Boldog új évet, hercegnő!
Kár, hogy idén is külön töltjük.
Szégyelljék magukat a felelősök!
Ki tudja, hol lehetsz most.
Feltételezem, épp bulizol valahol.
Igen, drágám. Pontosan.
Akkor a nevedben is megkötöm az újévi fogadásokat.
Először is, betömöd a páncélon lévő lyukakat.
A célpont Európa, aztán Amerika.
Nekem megfelel Európa.
De nem akarok több páncélt meg súlyt.
Te mondtad. Szeretlek.
- Sok puszi! - Neked is, drágám!
Cem is üdvözöl.
Boldog új évet, drága! Boldog új évet!
Nem túl csendes ez a buli?
Meghívtad?
Nem. Igazából elfelejtettem. Meg kellett volna?
- Találkoztál már Semával és Adnannal? - Még nem.
Gyere!
Oké.
Senki nem érzi jól magát.
- Mindjárt elalszanak. - Pontosan.
Srácok, legalább öt ember itt van a Fingirről.
- Sarp, engedd már el a Fingirt! - Nézd!
Bébi, nagyon jók a vegán kaják.
Mindenre gondoltak. Csodálatos.
Egy férfit csak a hasa meg a farka érdekli.
- Mi? - Nem? Pedig így van.
- Unatkozom. Mindjárt átugrok Şeyyazhoz. - Itt jön. Vágjatok vidám arcot!
Leyla!
Drágám! Isteniek a kaják!
- Jó buli. - Ezt kóstoltad?
- Nagyon finom volt a cékla. - Nagyon.
Hihetetlen, mekkora kamuk vagytok!
De tudom már, mi kell ide.
- Ez az! - Végre!
Leszarom őket.
Cem!
Gyerünk!
Tíz!
Egészséget a fiamnak!
- Kilenc! - Hosszú életet Doruknak!
- Nyolc! - Boldogságot, békét!
Hét!
Semmi háborút!
Hat!
Házat! Egy új házat!
- Öt! - Nyugalmat és békét!
Ezt már mondtam!
- Négy! - Szabadságot!
- Igen. - Három!
Gyerünk, Cem!
- Kettő! - Leylát akarom!
Szerelmet!
Legyünk nagyon-nagyon boldogok!
Boldog új évet! Elnézést a késésért.
- Semmi baj. Sziasztok! - Beliz! Helló!
Ő itt Gökmen Akaroğlu.
Helló! Örvendek.
A bíróság elrendelte a per elfogadását,
és döntött a Beliz Temur kontra Sarp Korkuter-ügyben,
amely a Török Polgári törvénykönyv alapján
egy közös megegyezésen alapuló válás.
- Helló! - Helló!
Boldog új évet! Isten hozott!
- Boldog új évet! - Boldog új évet!
Most szültem. Most vették ki Dorukot.
Örülök, hogy őt szülted meg.
- Köszönöm, szépségem. - Zsíros a szád, Murat.
A bíróval van, aki a válásunkról döntött.
Ha nem a telefonodat bámulnád, te is találnál valakit.
A bíróval van, aki a válásunkról döntött.
Ne nézz már így! Nem tudok így enni.
Hogy érted, hogy nem tudsz enni?
Felfaltad az egészet.
Gratulálok nektek! Együtt meggyilkoltatok egy egész bárányt.
- Kérlek, Tuan! Ma este ne! - Nagyszerű.
Elnézést, kaphatnánk még egy nagy adag kokoreçt?
Még egyet?
Srácok, nem értem, hogy tudtok így enni.
Ne csináld már!
Szívem, a ti érdeketekben mondom.
A húst lehet a legnehezebben megemészteni ilyen későn.
Reggel van, tesó. Ez a reggeli.
LEYLA: IDÉN IS SZERETLEK TITEKET!
- Drágám! - Jaj!
- Zsíros a kezem. - Válaszolok.
ESRA: MI MÉG JOBBAN SZERETÜNK!
FUNDA: KIRÁLY VOLT MINDEN! BOLDOG ÚJ ÉVET! SZERETÜNK!
SARP: A BÍRÓVAL VAN EGYÜTT, AKI A VÁLÁSUNKRÓL DÖNTÖTT!
LEYLA: HAHAHA
FUNDA: TUAN IS ÜDVÖZÖL!
MURAT: CEM MURATHAN BARÁTAI IMÁDTAK MINKET. BOLDOG ÚJ ÉVET!
Drágám! Máris felvetted?
Nagyon tetszik. Köszönöm. Gyönyörű.
Jól áll rajtad. Használd egészséggel!
Köszönöm.
- Most jöhet a te ajándékod. - Micsoda?
Cem, ne hülyéskedj már!
Nem nekem rendezted a bulit? Már kaptam ajándékot.
Húzz fel kényelmeset! Elmegyünk valahova.
- Mi? Elmegyünk? - Igen.
Gyerünk, mindjárt felkel a nap!
- Mit húzzak fel? - Valami kényelmesebbet.
- Kényelmeset? - Aha.
Éjszakához megyünk?
Meglátod, ha vársz még két percet.
Mi?
Vettél nekem egy lovat, Cem?
Én csak egy pulcsit vettem neked. Te meg egy lovat?
Kelleni fog egy ló, ha farmon fogunk élni.
Hihetetlen.
Milyen gyönyörű!
Szia, szépségem!
- És biztonságos is. Engedelmes. - Szia!
Nagyon erős úriember.
Édesem!
De ne akard, hogy Észak és én összevesszünk!
Északnak hívják? Milyen gyönyörű!
Gyönyörű vagy, Észak.
Most már az én lovam vagy?
Cem, ez egy óriási és hihetetlenül drága ajándék.
Nem is tudom, mit mondjak.
Köszönöm szépen.
- Szeretnél ráülni? - Nagyon!
Nem fogsz tudni leszedni róla.
Észak.
Szóval Északnak hívnak?
Esra, olyan édes, engedelmes és okos! El sem fogod hinni.
És jól idomított.
Tudja, hogy kezdő vagyok. Jól bánik velem.
Csodálatos állat.
De jó!
Jól jártál. A barátainknak van lova.
Most már te is lovagolhatsz.
Hát persze, szívem! Boldog szülinapot!
Mikor jöttök? Ne késsetek el!
Nem fogunk, ne aggódj!
Cem még alszik. Nemsokára kel.
Pont most ébredt.
Tedd le!
Jó reggelt!
Cem! Jó reggelt!
Jól van, most leteszem.
Majd írok, ha elindultam.
Ha kell valami, írj nyugodtan, és útközben megveszem, oké?
Puszi!
Narancslevet?
Nem, köszönöm. Hova mész?
Nem egyedül megyek. Együtt megyünk.
Tegnap volt Esra szülinapja. Ma pedig Doruké.
Külön szoktuk tartani, és másnap ünnepeljük az ő szülinapját.
Szóval Esrához megyünk.
Én erről nem tudtam.
De, mondtam.
- Újév másnapján… - Más terveim vannak.
Azt hittem, Bodrumba megyünk.
Ebédelnénk egy jót a parton, aztán vagy maradunk, vagy visszajövünk.
Sajnálom, de nem tudtam a terveidről.
Oké, és ehhez mit szólsz?
Ugorjunk be egy kicsit a barátaidhoz, aztán mehetünk a reptérre.
De még túl korán van.
Esra késő délután vár minket. Főz, meg minden.
És holnap?
Holnap lakógyűlés lesz.
Valami gond van a megerősítéssel.
A főbérlő azt akarja, hogy legyek ott.
Annyit tehetek, hogy…
megkérem a szomszédot, Alit, hogy menjen el helyettem.
Így lesz.
- Mikor akarsz beköltözni? - Hova?
Ja!
Cem, drágám, gyakorlatilag már a házadban élek.
De egy nap majd teljesen odaköltözöl, ugye?
Össze fogunk házasodni. Így praktikusabb lenne.
Igen, persze. Igazából azért akarom megtartani a lakást, mert…
hátha Funda be akar költözni, vagy Sarp.
És rengeteg cuccom van. Nem tudom, hova vinném őket.
Szeptemberig szól a szerződés.
Szóval előtte nem írhatjuk át más nevére.
Szeptemberig nem házasodunk össze?
Vagy de?
Ne szórakozz velem, Cem! Siettetjük a dolgot?
Nem szórakozom.
Komolyan beszélek.
Elég hamar itt van a szeptember…
BEJÖVŐ HÍVÁS: DEFNE
Kerestél, Cemóm. Boldog új évet!
Defne, visszahívhatlak?
Oké, drágám.
Szia!
„Cemóm.” Gyerekkoruk óta így hívja őt.
Talán ő meg „Defnómnak” hívja.
Ne húzd fel magad!
- Mi történt? - Mi?
Meg fogom fojtani.
- Kicsodát? - Tuant?
„A gyümölcslé nem bio.”
„Glutén van a tésztában.”
„A süti tele van cukorral.”
Akkor rendelünk valami gluténmenteset.
Drágám, nem a gluténról van szó.
Folyton boldognak tűnik, de sosem örül semminek.
- Bűntudatot kelt a másikban. - Jaj!
„Ma mit együnk?”
„Mit nézzünk?” „Melyikünknél aludjunk?”
Mindig van valami. Folyamatosan problémázik. Jaj!
Jaj, ne!
Drágám!
Tudod, mit? Inkább mégse igyunk narancslevet. Meggondoltam magam.
Miért nem csinálunk hibiszkuszfőzetet?
Az piros. Jó energiát jelent. Nem igaz?
Mert, tudod, tegnap túl sok cukrot ettünk.
- Így az ödémától is megszabadulhatunk. - Aha.
- Logikus. - Ugye?
- Oké, persze. Legyen! - Mindenképp.
- Oké, drágám. - Aha.
- Van hibiszkuszod? - Igen.
Próbálj meg ne negatívan hozzáállni!
- Leyla! - Csak sodródj az árral, Funda!
- Rajta! - Egy, kettő, három!
- Boldog szülinapot, Esra! - Gyerünk, fiam, te is fújd!
- Boldog szülinapot… - Bravó!
Milyen cuki!
- Nézz ide! Lefényképezlek. - Én is csinálok egyet.
Sarp, fotózz le minket!
- Funda, te is! - Csinálom már.
Apám azt mondta:
„egy kapcsolat arról szól, hogy elfogadjuk egymást.”
- Ki kér? - Melyikből kérsz?
Nem könnyű szeretni valakit.
- Felvágom a tortát. - Oké. Rajta!
- Azt mondta, van egy meglepetése. - Mesélj nekem!
Tényleg? Hogyne mesélnék neked.
Szeretni valakit a tapasztalataival, szokásaival, jó és rossz tulajdonságaival,
az olyan, mintha egy libikókán ülnénk.
Barátaim!
Isten hozott!
- Fel és le, fel és le. - Köszönöm.
- Ez a tiéd, ez pedig Doruké. - Haver!
- Szia, Ömer! - Helló!
Nem lehetsz mindig fent. Le is kell jönni. Majd meglököd magad, és újra felmész.
Mehetünk?
Unatkozol, ugye?
Hazavigyelek?
Az jó lenne. Úgyis itt vagyunk a környéken.
Holnap korán reggel lesz a lakógyűlés.
Oké.
Nem haragszol, ugye?
Hát…
Amíg hozzám nem költözöl, ez lesz.
Minden kapcsolat szabályok nélkül indul.
Senki sem szól az apró kis jelek miatt.
Amikor már összeszoktok, jobban egyetértesz a másikkal.
Próbálod őt megérteni.
CEM: MÉG MINDIG NINCS VÉGE?
LEYLA: NINCS, SAJNOS…
CEM: ALI IS OTT VAN?
A te részedről áldozat, az enyémről türelem.
Az elején még bőven van empátia és együttérzés.
LEYLA: IGEN, MIÉRT?
CEM: CSAK KÍVÁNCSI VOLTAM.
De később, a kapcsolat előrehaladtával
amik eleinte nem zavartak, idegesíteni kezdenek.
CEM: FEBRUÁR 14. RÓMA
Amiket nem mondhatsz ki, csak felgyülemlenek benned.
FEBRUÁR 14. TÁRGYALÁS
Később pedig még nehezebb beszélni róla.
Így távolodnak el az emberek egymástól.
Kérlek, mi ne legyünk ilyenek!
Beszéljünk meg mindent időben!
Most is beszélünk, nem?
Nem mondasz el túl sok mindent.
Úgy kell kihúznom belőled.
Igazából ez nekem is kellemetlen.
Mármint, tudom, hogy dühös vagy, amiért nem tudtunk Rómába menni.
De nem is mondod.
Csak lerázod magadról.
Cem!
Mi az?
Már beszéltünk erről.
Tudod, hogy nem szeretek beszélni.
És már nehéz megváltoznom.
De nagyon szeretlek, Leyla.
De, Cem, ez is zavar engem. Mármint…
Nagy, drága ajándékok… Nincs szükség ilyesmire.
Én a kis dolgoknak is örülök. Tudod.
Jaj, ne!
Elnézést!
Boldog Valentin-napot! Jó szórakozást!
- Szia, Sarp! - Sziasztok!
Itt akar lakni. Arra vár, hogy kiköltözzek.
És te mire vársz?
Ugrás, pajti! Óvatosan!
Úgy hiányoztál! Gyere ide!
- Bocs, hogy kicsit késtem. - Semmi baj.
Köszönöm szépen. Kösz.
Gyere ide! Gyere!
Beszállás!
Egy kapcsolat olyan, mint a hullámzó tengeren hajózni egy csónakban.
Az utazás izgalmas és élvezetes,
de amint eltávolodsz a parttól, a hullámok ijesztővé válnak.
És főleg, ha ismeretlen vizeken jársz,
még inkább bízni akarsz a társadban.
- Hé! Kicsikém! - Buddy, ne ugorj fel az ágyra!
Majd megszokod, hogy egyedül alszol.
Buddy!
Oké. Gyerünk, pajti!
Jó fiú. Gyere!
Drágám!
Nagyon szeretlek.
De ezt most nem mi döntjük el.
Ez az ő háza.
Jó éjszakát, szívem!
Gyere ide! Gyere!
Gyere ide!
Gyere!
Az utazás elkerülhetetlenül megváltoztat.
Vagy a társad akar megváltoztatni téged.
Azt nem akarom.
Ha ez nekem szól, én nem akarom, hogy megváltozz miattam.
Köszönöm.
Nem is tudom.
Szerinted nem így van?
A pár tagjai nem válnak egy idő után hasonlóvá a kapcsolatban?
Nem akarom, hogy olyan legyél, mint én, és elveszítsd önmagad.
Ilyennek akarlak.
Így szeretlek.
Amilyen vagy.
Színesen.
BEJÖVŐ HÍVÁS: DEFNE
Ezt fel kell vennem.
- Defne ilyenkor nem szokott hívni. - Persze, vedd el!
- Elnézést! - Semmi baj.
Semmi baj.
Defne?
Valami gond van a szerződéssel.
Leállították az építkezést, ezért odautazott.
- Dubajba? - Igen.
- Miközben Defne is ott van? - Igen.
Közösen vezetik az üzletet.
Ez nem normális? Az életünk része lett.
Nem vagy dühös?
Nem. Ha már itt tartunk,
én is tartom a kapcsolatot Ömerrel Buddy miatt.
Drágám, ők össze vannak nőve. Nem úgy, mint ti.
- Hát, Şeyyaz… - Mi? De… Mi?
Bocs a zavarásért. Kávéért jöttem.
- Persze. - Persze. Gyere csak!
Ja, Leyla!
Mihez kezdjünk a Nil Katmanoğlu-üggyel?
Hogy érted?
Cem nem mondja, de szerintem kényelmetlenül érzi magát,
most, hogy enyhült a helyzet.
Beszéltél már Cemmel?
Az elejétől fogva elég hallgatag.
Most már Belizen keresztül beszél veled.
Mi a baj, Tuan?
Ti nem érzitek a huzatot? Én eléggé fázom.
Gyere ide, tesó! Ülj át ide!
- Nem úgy értettem. - Gyere!
Nyitogatják az ajtót.
Ez egy ajtó, szívem. Erre való. Ez normális. Ülj ide!
- Átülhetünk… - Ülj ide!
Nil Katmanoğlu üdvözöl.
- Finoman kellett volna közölnöm? - Mi?
A második vagy a harmadik felesége volt? Nem tudom követni.
Hűha!
- Nem nézzük meg a borokat? - Oké. Menjünk!
Mit akart?
Leyla, egy producer meg akarja szerezni a könyv jogait.
Egy sorozathoz. Azt akarják, hogy én játsszam a séfet.
Ez nyilván csak vicc.
Persze hogy az.
Csak viccelek.
Nem tudnál mosolyogni egy kicsit?
Végig savanyú képpel ülsz itt.
Tényleg hívott?
Igen. Defnéről akart beszélni.
A végén még a könyvet is megíratja veled.
El akart mesélni dolgokat.
Azt állítja, Defne nagyon veszélyes nő.
Ő is az ellensége lett, mikor összeházasodtak.
- Nil ellensége? - Tuba ugyanezt mondta.
Azt mondta: „Több van köztük, mint hinnéd.”
És szerintem így lehet.
Leyla, nézzük át újra a dokumentumokat!
- Megfognád? - Persze.
- Itt van a tanúnk. - Igen?
- Megyek, köszönök neki. - Remek.
Lássuk csak!
Kezdem én, ahogy megbeszéltük.
A feliratot fordította: Laczkó-Simon Emese