THANK YOU, NEXT
Der var engang
for længe siden, i et land langt væk,
et meget koldt land langt fra Istanbul,
en pige ved navn Leyla, som blev født på en sommerdag.
Det første levende væsen, Leyla så, var en stork, der var diplomat.
Hun og hendes far fulgte efter storken
og rejste over hele verden i lang tid.
Men desværre, indtil hun var 20,
havde Leyla intet hjem og gode, faste venner.
Til sidst besluttede Leyla sig for at slå sig ned i Istanbul,
den smukkeste by i verden.
Jeg læste til eksamen hele natten,
men jeg elsker bandet. Er de ikke gode?
Hej. Jeg er Ömer.
Leyla.
Det ved jeg. Sarp tog mig med for at møde dig.
-Rart at møde dig. -I lige måde.
Tolstoj sagde engang: "Alle gode historier starter på to måder.
Enten begiver man sig ud på en rejse,
eller en fremmed kommer til byen."
Leyla, en novice i romantik og en fremmed i byen,
tilbragte ti år i Ömerhavet, som hun troede var sikkert.
Hun vandrede vidt omkring, op ad bakke og ned i dalen.
På denne rejse slog hun rod og spirede.
Men med tiden indså hun, at historien ikke var så god.
Og det var vist heller ikke Tolstoj, der sagde det.
Det er lige meget, hvem der sagde det.
Mere.
I historien med den ulykkelige slutning støder Leyla på en glamourøs,
men meget glubsk rovfugl.
Os… Tror du ikke, at det vil fungere?
Jeg så filmens slutning i begyndelsen.
Er der intet håb?
Nej.
Leyla forhastede sig. Hendes største fejl var at forhaste sig.
Han virker farlig.
Der hænger røde flag på ham.
Han siger: "Jeg får dig til at lide" på tusind meters afstand.
Jeg har intet tilfælles med ham.
Jeg vidste, hvad han var, den første dag.
Han sagde: "Jeg er narcissist.
Mit ego er kæmpestort.
Jeg er snu og arrogant."
De røde flag siger: "Jeg får altid min vilje."
Og han har masser af bagage på ryggen.
Han har været gift og skilt tre gange!
Og de mennesker er stadig i hans liv.
Manden er en ægte samler.
Nej, jeg vil ikke være en af hans kvinder.
Jeg forelskede mig, lige da jeg så dig.
Jeg vil giftes med dig.
Du skal bare se mig knæle, ikke?
Nej. Nej, Cem!
Du ved, hvad jeg vil.
Jeg vil giftes med dig.
Du skal være min kone. Den, jeg kalder "mit hjem."
"Stol på mig," sagde rovfuglen.
"Jeg bruger kun mine kløer på dem, der vil skade os."
Skakmat.
Jeg tabte kampen fra starten.
-Du distraherer mig. -Det er strategi, skat.
Nej, der er ingen strategi i kærlighed. Det er ufedt.
Okay, fint.
Så lad os beholde de to brikker som en souvenir fra i dag.
Vælg en.
Du beholder kongen.
Dronningen kan bevæge sig i alle retninger, så langt hun vil.
Men fremover rejser vi overalt sammen.
Leyla overvejede og overvejede.
Og til sidst satte hun et kompas i sit hjerte.
Fordi Leylas følelser har altid peget hende i den rigtige retning.
Rovfuglen fløj selvfølgelig højt af lykke.
Han fik Leyla til at flyve højt.
De fløj længere og længere, højere og højere.
De fløj så højt,
at når de kiggede over skyerne,
kunne de ikke se jorden under dem.
Jeg har en overraskelse.
-I gør mig så glad. -Hej.
Leyla, lad mig se dig.
Undskyld, at vi kom uanmeldt.
Nej, jeg ventede jer.
-Kom her. -Mor.
-Hvordan går det? -Godt, skat.
Vi skal fejre sammen.
Kom ind.
Og fejringen varede 40 dage og 40 nætter.
Farverige flag overalt.
Det er lækkert.
Men af en eller anden grund…
…kunne Leylas skarpe øjne
kun se de røde flag, der hang i det fjerne.
Mor, far. Godt nytår.
Godt nytår.
Et godt og sundt nyt år. Vi tales igen i morgen tidlig.
Farvel!
-Har du mødt alle mine venner? -Ja, du har virkelig mange venner.
Og de har alle en historie med dig.
Vent, vi er lige begyndt.
Hvor mange millioner er der her?
-For mange. -Mange millioner.
Halvdelen af Tyrkiets økonomi er her.
Industrifolk, bureaukrater, politikere, jurister…
Kan én persons venner være så fine? De er udvalgt.
Så Cem Murathans venner vinder 10-0?
-De kan rende mig, skat. -Virkelig?
Jeg har det så sjovt.
-Onkel! -Kom her. Kom.
Cihan, hvordan går det?
-I klæder hinanden. -Gør vi? Tak.
Leyla, må jeg bede dig om en tjeneste? Hold hånden stille. Ringen blænder mig.
-Kom nu, onkel. Stop. -Den er fin.
Jeg har ikke set Defne.
Hun har travlt med byggeriet i Dubai.
Jeg glemte at ringe til Şeyyaz.
-Jeg kommer om lidt. -Ja.
Şeyyaz, godt nytår.
Godt nytår, prinsesse.
Synd, vi ikke er sammen igen i år.
De skyldige bør skamme sig.
Hvem ved, hvor du er nu.
Du fester nok.
Ja, skat. Præcis.
Jeg finder på nytårsforsætter for dig.
Først skal hullerne i rustningen repareres.
Dit mål er Europa og så USA.
Jeg er okay med Europa.
Men jeg vil ikke have mere rustning og vægt.
Rigtigt. Jeg elsker dig.
-Mange kys. -Også kys til dig, skat.
Jeg skulle hilse fra Cem.
Godt nytår, skat. Godt nytår.
-Er festen ikke for stille? -Har du inviteret ham?
Nej, jeg glemte det. Burde jeg det?
-Har du mødt Sema og Adnan? -Nej.
Kom med mig.
Okay.
Ingen morer sig.
-De falder i søvn. -Ja, præcis.
Der er mindst fem personer fra Fingir.
-Sarp, drop Fingir. -Se.
Skat, den veganske buffet er fantastisk.
De har tænkt på alt. Så lækkert.
En mand tænker kun på sin mave og sin pik.
-Hvad? -Hvad? Det passer.
-Jeg keder mig. Jeg tager hen til Şeyyaz. -Hun kommer. Se glade ud.
Leyla.
Skat, maden er fantastisk.
-God fest. -Har du smagt?
-Rødbederne var lækre. -Meget.
I er så uærlige.
Men jeg har en idé. Vent.
-Ja! -Endelig!
Jeg er ligeglad med dem.
Cem!
Kom så!
Ti!
Sundhed for min søn.
-Ni! -Et langt liv for min Doruk!
-Otte! -Lykke, fred!
Syv!
Ikke flere krige!
Seks!
Hus! Et nyt hus!
-Fem! -Ro og fred!
Det er blevet sagt.
-Fire! -Frihed!
-Frihed. -Tre!
Kom så, Cem!
-To! -Jeg vil have Leyla!
Kærlighed!
Lad os være lykkelige.
Godt nytår! Undskyld forsinkelsen.
-Det er okay. -Beliz, velkommen.
Gökmen Akaroğlu.
Hej. Rart at møde dig.
Rettens afgørelse er følgende:
Sagen Beliz Temur mod Sarp Korkuter er en ubestridt skilsmisse
i henhold til lovens artikel 166-3.
-Hej. -Hej.
Godt nytår. Hej. Velkommen.
-Godt nytår. -Godt nytår.
Jeg har lige født. De har lige taget Doruk ud.
Godt, at du fødte ham.
-Tak, smukke. -Din mund er fedtet, Murat.
Hun dater dommeren fra vores skilsmisse.
Se op fra telefonen, så finder du måske også én.
Hun dater dommeren fra skilsmissen.
Se ikke sådan ud. Jeg kan ikke spise.
Kan du ikke spise? Du sluger maden.
Tillykke til jer. I har slagtet et helt lam sammen.
-Kom nu, Tuan. Ikke i aften. -Godt.
Undskyld, må vi få en stor portion kokoreç?
Én til?
Hvordan kan I spise alt det?
Hold op.
Jeg siger det for jeres egen skyld.
Kød er svært at fordøje på dette tidspunkt.
Det er morgenmad.
JEG ELSKER JER OGSÅ I ÅR!
Min skat.
-Min hånd er fedtet. -Jeg svarer.
ESRA: VI ELSKER DIG HØJERE!
FUNDA: DET VAR FANTASTISK! GODT NYTÅR! VI ELSKER DIG!
HUN DATER DOMMEREN FRA SKILSMISSEN…
LEYLA: HAHAHA
JEG SKULLE HILSE FRA TUAN!
CEM MURATHANS VENNER ELSKEDE OS. GODT NYTÅR!
Skat, du har taget den på.
Jeg er vild med den. Tak. Den er flot.
Den klæder dig. God fornøjelse.
Tak.
-Nu skal du have din gave. -Hvad?
Cem, det er fjollet.
Var festen ikke til mig? Jeg har fået min gave.
Tag noget behageligt på. Vi skal ud.
-Hvad? Ud? -Ja.
Det er næsten daggry. Skynd dig.
-Hvad skal jeg tage på? -Noget mere behageligt.
-Behageligt? -Ja.
Skal vi besøge Gece?
Det ser du om to minutter.
Hvad?
Har du købt en hest, Cem?
Jeg gav dig en sweater. Får jeg en hest?
Du får brug for en, når vi bor på en gård.
Det er utroligt.
Hvor er han smuk.
Hej, flotte.
-Og sikker. Han er rolig. -Hej.
Han er en stærk herre.
Min elskede!
Men få ikke mig og Nord til at slås.
Hedder han Nord? Han er smuk.
Du er så smuk, Nord.
Er du min hest nu?
Cem, det er en dyr gave. Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Tusind tak.
-Vil du have en tur? -Ja.
Du får mig ikke af igen.
Nord.
Du hedder Nord.
Esra, han er så sød, så rolig og klog. Du vil ikke fatte det.
Også veltrænet.
Han ved, jeg er nybegynder, så han er rolig.
-Et fantastisk dyr. -Hvor er det godt.
Du er heldig. Vores venner har en hest. Nu kan du også ride.
Selvfølgelig, min skat. Tillykke med fødselsdagen.
Hvornår kommer I? Kom ikke for sent.
Det gør vi ikke.
Cem sover. Han skal lige vågne.
Nå, der er han.
Læg på.
Godmorgen.
Cem! Godmorgen.
Okay, jeg lægger på nu.
Jeg skriver, når vi kører.
Skriv, hvis du mangler noget, så køber jeg det på vejen.
Knus.
Appelsinjuice?
Nej, tak. Hvor skal du hen?
Ikke alene. Vi skal derhen sammen.
Det var Esras fødselsdag i går, og i dag er det Doruks.
Vi fejrer hendes fødselsdag nytårsdag.
Så vi skal hen til Esra.
Det vidste jeg ikke.
Nej, jeg sagde det.
-Nytårsdag… -Jeg har lagt planer.
Vi skulle flyve til Bodrum.
Spise frokost på stranden og enten blive eller komme hjem.
Undskyld, men det vidste jeg ikke.
Okay, så hør her.
Vi kigger forbi, og så tager vi ud i lufthavnen.
Nej, det er for tidligt.
Esra venter os i eftermiddag. Hun laver mad.
I morgen?
Der er møde i bygningen i morgen.
Der er et problem med forstærkningen.
Min udlejer ville have mig med.
Der er en anden mulighed.
Jeg kan bede min nabo Ali om at deltage.
Det gør jeg.
-Hvornår flytter du ind? -Hvor?
Nå.
Cem, skat, jeg bor nærmest hos dig allerede.
Men du flytter helt ind en dag, ikke?
Vi skal giftes. Det er mere praktisk sådan.
Ja. Jeg beholder lejligheden til…
Funda vil måske flytte ind, eller måske Sarp.
Og jeg har mange ting. Jeg ved ikke, hvor det hele skal være.
Kontrakten udløber i september.
Jeg kan ikke overføre den før september.
Skal vi ikke giftes før september?
Skal vi?
Det er ikke sjovt, Cem. Har vi travlt?
Jeg laver ikke sjov.
Jeg mener det.
Skat, september er næsten i morgen…
Du ringede, min Cemo. Godt nytår.
Defne, må jeg ringe tilbage?
Okay, skat.
Hej hej.
"Min Cemo." Det har hun kaldt ham, siden de var børn.
Han kalder måske hende "Min Defno".
Bliv ikke sur.
-Hvad så? -Hvad?
Jeg kvæler ham.
-Hvem? -Tuan?
"Juicen er ikke økologisk.
Der er gluten i dejen.
Der er sukker i kagen."
Okay, vi bestiller noget glutenfrit.
Skat, det handler ikke om gluten.
Han ser glad ud, men er aldrig glad for noget.
-Han giver folk dårlig samvittighed. -Skat.
"Hvad skal vi spise i dag?
Hvad skal vi se? Hvor skal vi sove i nat?"
Der er altid et problem. Altid et problem. Mand!
Åh nej.
Skat.
Lad os ikke lave appelsinjuice. Jeg har ombestemt mig.
Skal vi brygge noget hibiscus?
Den er rød. Det er god energi. Ikke?
Vi fik lidt for meget sukker i går.
Det er også godt mod ødem.
-Logisk. -Ja, ikke?
-Okay. Selvfølgelig. Det gør vi. -Helt sikkert.
Okay, skat.
-Har du hibiscus? -Ja.
Men prøv ikke at tænke negativt.
-Leyla! -Ignorer det, Funda.
-Kom så. -En, to, tre!
-Tillykke med fødselsdagen, Esra! -Pust, min dreng.
-Tillykke med fødselsdagen… -Bravo!
Hvor sødt!
-Se på mig, jeg tager et billede. -Jeg tager også et.
Sarp, tag et billede af os.
-Og dig, Funda. -Jeg tager det.
Min far sagde:
"Et forhold er to mennesker, som accepterer hinanden."
-Hvem vil have? -Hvilken vil du have?
Det er ikke let at elske nogen.
-Jeg skærer kagen. -Okay. Værsgo.
-Han havde en overraskelse. -Fortæl et eventyr.
Skal jeg? Ja, jeg fortæller et eventyr.
At elske nogen med alle oplevelser, vaner, godt og dårligt,
er som at sidde sammen på en vippe.
Venner.
Velkommen.
-Op og ned, op og ned. -Tak.
-Det er din, og det er Doruks. -Min kære ven.
-Velkommen, Ömer. -Tak.
Man er oppe og falder ned.
Man skubber fra og kommer op igen.
Skal vi gå nu?
Du keder dig, ikke?
Vil du hjem?
Ja, det ville være fint. Siden vi er i kvarteret.
Jeg har mødet tidligt i morgen.
Okay.
Du er ikke sur, vel?
Nej…
Det må være sådan, indtil du flytter ind.
Alle forhold starter uden regler.
Ingen nævner de beige flag i starten.
Mens man vænner sig til hinanden, er man ofte enige.
Man prøver at forstå.
CEM: ER DET IKKE SLUT ENDNU?
LEYLA: NEJ, DESVÆRRE…
ER ALI YÖREOĞLU DER?
Man ofrer sig og tolererer.
I starten er der masser af empati og sympati.
LEYLA: JA, HVORFOR?
JEG ER BARE NYSGERRIG.
Men når forholdet skrider frem,
begynder småting at irritere én.
ROM
Det, man ikke kan sige, ophober sig.
RETTEN I BAKIRKÖY
Det bliver svært at tale om bagefter.
Sådan er det, når folk glider fra hinanden.
Lad os ikke være sådan.
Lad os tale om alt, før det ophober sig.
Vi taler allerede, ikke?
Du siger ikke meget.
Jeg skal altid grave.
Det føles ikke godt.
Jeg ved, at du er ked af, at vi ikke kunne tage til Rom.
Men du siger det ikke.
Du ignorerer det.
Cem!
Hvad?
-Vi talte om det. -Jeg kan ikke lide at tale så meget.
Det er svært at ændre nu.
Men jeg elsker dig højt, Leyla.
Men Cem, det generer mig også. Jeg mener…
Store, dyre gaver… Det er ikke nødvendigt.
Jeg er glad for de små ting. Det ved du.
Åh nej!
Undskyld mig.
Glædelig valentinsdag. Hyg jer.
-Vi ses, Sarp. -Vi ses.
Han vil bo her. Han venter på, at jeg flytter.
Hvad venter du på?
Kom, min dreng. Pas på.
Jeg har savnet dig så meget. Kom her.
-Undskyld forsinkelsen. -Helt i orden.
Tak for det.
Kom her. Kom.
Ind med dig.
Et forhold er som at sejle på et uroligt hav i en båd for to.
Rejsen er spændende og fornøjelig,
men væk fra kysten bliver bølgerne skræmmende.
Og når man er på et ukendt hav,
skal man kunne stole på sin ledsager.
-Hej! Min skat! -Du må ikke være på sengen.
Ned. Du vænner dig til at sove alene.
Buddy!
Okay. Kom så.
Dygtig. Kom her.
Min skat.
Jeg elsker dig så højt.
Men vi bestemmer ikke.
Det er hans hus.
Godnat, skat.
Kom her. Kom.
Kom her.
Kom.
Rejsen vil forandre én.
Eller ens partner forsøger at forandre én.
Det vil jeg ikke have.
Hvis det er et budskab, skal du ikke forandre dig for mig.
Tak.
Jeg ved ikke.
Tror du ikke, at det er sådan?
At man langsomt begynder at blive ens i et forhold?
Nej, du skal ikke blive som mig og miste dine egne farver.
Jeg kan lide dig sådan her.
Jeg elsker dig sådan. Som du er.
Farverig.
Jeg bør nok tage den.
-Defne ringer normalt ikke nu. -Ja, tag den.
-Undskyld. -Det er okay.
Det er okay.
Defne?
Et problem med kontrakten.
De stoppede byggeriet, så Cem måtte rejse.
-Til Dubai? -Ja.
-Mens Defne er der? -Ja, mens hun er der.
De har et firma sammen. Er det ikke normalt? Det er vores liv nu.
Er du ikke sur?
Nej. Jeg er stadig i kontakt med Ömer på grund af Buddy.
Skat, de er altid sammen. De er ikke som jer.
-Şeyyaz… -Hvad? Men… Hvad?
Undskyld, jeg skal have kaffe.
-Selvfølgelig. -Selvfølgelig. Kom.
Leyla.
Hvad gør vi med Nil Katmanoğlu-sagen?
Hvad mener du?
Cem siger det ikke til dig, men han er utilpas med den,
nu hvor det er faldet til ro.
Har du talt med Cem?
Han har aldrig talt meget om den.
Han taler til dig gennem Beliz nu.
Hvad sker der, Tuan?
Kan I ikke mærke brisen? Jeg fryser.
Kom her. Sid her.
-Det mente jeg ikke. -Kom her.
Døren åbner og lukker.
Det er en dør, skat. Det er normalt. Sid her.
-Vi kan flytte… -Sid her!
Jeg skulle hilse fra Nil Katmanoğlu.
-Sagde jeg det ikke forsigtigt nok? -Hvad?
Var det den anden eller tredje kone? Jeg kan ikke følge med.
Åh nej…
-Skal vi se på vinen? -Okay.
Hvad ville hun?
Leyla, en producer vil have rettighederne til hendes bog.
Til et tv-program. Og jeg skal spille kok.
Det er for sjov.
Selvfølgelig.
Jeg laver sjov.
Kan du ikke smile lidt?
Du ser så sur ud.
Ringede hun virkelig?
Ja. Hun ville tale om Defne.
Hun vil få dig til at skrive bogen.
Hun har ting at fortælle.
"Defne er en farlig kvinde."
Hun blev også Nils fjende, da de blev gift.
-Også Nils fjende? -Tuba sagde det samme.
"Der foregår mere med dem, end du ved."
Og det tror jeg faktisk.
Leyla, lad os gennemgå dokumenterne.
-Kan du holde den? -Ja.
-Nå! Vores vidne er kommet. -Er han?
-Jeg går hen og møder ham. -Godt.
Lad os se.
Jeg starter, som vi talte om.
Tekster af: Mila Tempels