- Haló? - Ahoj. Jsem tady. Pojď dolů.
Zbláznil ses? Sanitkou na letiště?
Ne, tohle auto používáme pro dokument.
- Dělej, přijdeš pozdě. Pojď dolů. - Tak fajn.
Požádám o pomoc, ano?
Pomoc! Nemůže dýchat. Pomozte jí. Nemůže dýchat.
Leylo?
Zničehonic se začala dusit.
Leylo. Leylo, uklidni se. Podívej se na mě.
Podívej se mi do očí. Tak.
Tady.
Dobře. Dýchej.
Ano.
Výborně.
Výborně. Jsi v pořádku?
- Naléhavě… - Musí se dostat na slyšení.
- Musí do nemocnice. - Ne. Pomoz mi, prosím. Je to důležitý.
Barbarosi, nastartuj.
No tak. Pojď.
Dobře. Je to dobrý.
- Který soud? - Soud v Kartalu.
Spisy.
DÍKY, DALŠÍ
#MENŠÍPODVÁDĚNÍ
Díky. Děkuju.
- Přeju hezký večer. - Omlouvám se.
- Co to bylo? - Nic důležitýho.
Jak to myslíš?
Přijely dvě policejní auta se sirénama.
Zvýšili jsme ostrahu, protože se blíží závod.
Vyšší ostraha u Gece.
Kvůli tomu závodu jsou všichni nervózní.
A dělníci…
měli mezi sebou problém, ale je to vyřešené.
Jseš si jistej?
M-hm. Jsem si jistej.
Potřebuje někdo právníka?
Ano, potřebuje.
Já.
Jak vám můžu pomoct, pane Ceme?
Jakkoli chcete.
SARP: DOBRÉ RÁNO, LEYLINKO. POŘÁD JSI NA CIZÍM HŘIŠTI?
LEYLA: PROČ SE PTÁŠ VE SKUPINOVÝM CHATU, BLBE?
SARP: COPAK UŽ NEVĚDÍ, ŽES STRÁVILA NOC U CEMA?
ESRA: AHA! TYS ZŮSTALA U CEMA? FUNDA: JÓ!
LEYLA: TY JSI BLB, SARPE.
SARP
FUNDA: JE U TEBE CEM?
LEYLA: SPÍ.
ESRA: NATOČÍŠ A POŠLEŠ VIDEO DOMU?
Kluku, vydrž. Počkej chvilku. Co?
LEYLA
Koukneme na dům tvýho nevlastního taťky.
Z toho domu sálá Cem Murathan.
MANŽÍLEK
Kde je Robinův pokoj?
ESRA: Z TOHO DOMU SÁLÁ CEM MURATHAN
FUNDA: MOC COOL. CHCE TO TVŮJ HŘEJIVÝ DOTEK.
SARP: NEPOMLOUVEJ TO!
MURAT: NECHTE MU TEN DŮM!
Tak jo, líbám vás, drahouškové. Uvidíme se v kanceláři.
Dneska jedu s Fundou a panem Canem do Ankary.
Sarpe, jsem doma s Dorukem. Po práci se stav.
SARP
Lásko moje!
Taky mám dítě.
Zítra nám to řekneš se všema detailama.
Tak jo, kluku. Umyju se a půjdeme ven. Chvilku počkej.
KAMERA 03
Selim.
- Můj bratr. - Já si to myslela.
- Byl moc hezký. - Jo?
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Nemáš žádný fotky svýho otce.
Hm?
Ukážu ti je.
Vypadáš úplně jako tvůj táta.
Charakter mám spíš po mámě.
Kdy umřel?
Už to chvíli je.
Ochutnala jsi ten džem?
- Neochutnala. Co je to za džem? - Feferonkový.
Feferonkový džem Cema Murathana.
Tak ho vyzkoušíme.
Příšerně dobrý.
Moc mi chutná.
Už jsme spolu skoro 24 hodin v kuse.
A co je zajímavý, nedošlo k žádným incidentům.
Pokud nepočítáme, že k domu přijela policejní auta.
To se nepočítá.
Když to říkáš.
TRESTNÍ KOMORA – JEDNACÍ SÁL
Ještě jsi mi neodpověděla.
Na co?
Včera večer. Řekl jsem, že si tě chci vzít.
To byla otázka? Nebyla.
Brala jsem to jako něco, co je myšlený do budoucna.
Musíš mě vidět klečet, že jo?
- Ne. Ne! - Dobře. Uklidni se.
Prosím, nebudeme spěchat, Ceme.
Tak dobře.
Ale myslím to vážně.
To já vím.
„Nechci být jeho čtvrtou obětí.“
„Nebudu tělem, co nechá za sebou.“
„Visí nad ním velký červený vykřičník. Nikdy s ním nebudu.“
- Co se teď stalo? - No tak dobře.
Dobře. Samozřejmě vím, co jsem říkala, ale…
Ale chceš skákat bungee jumping.
Uf! Jsem zamilovaná, Şeyyazi. Co můžu dělat? Jsem zamilovaná.
Den ode dne víc a víc.
- Moje srdce! - Nedělej si ze mě srandu.
Je lepší trochu zpomalit, princezno.
Už ses jednou spálila.
To jo.
Vlastně máš pravdu.
Proč je ten chlap tak posedlý svatbou?
To je normální, Leylinko. Jen se navzájem poznáváte.
Neříkám, že se zítra vdám.
Nemůžeš se vdát ani pozítří.
Protože místo mě jedeš do Ankary, drahoušku.
- Dneska? - Hm.
Klesnul jí tlak.
Neříkám, že se máme hned brát, ale víte…
Hraje na rovinu. Respekt.
Hned dal jasně najevo, co chce: „Vezmu si tě.“
To si zaslouží potlesk.
Máma říká, že vztah by měl trvat nejmíň tři srpny.
Pak se můžeš vdát, jestli chceš.
- Drahoušku! - Co?
- Za tři roky bude Leyle 33. Mně bude 36. - No a?
Řekněme, že se vezmeme. Pak podle mámy máme být chvíli manželé.
Jo. To jsou další dva roky.
Jo. Pak se pokusíš otěhotnět, porodit, je ti 40.
Dobře, tak si zmrazíš vajíčka.
- To je… - Ahoj Sarpe, hotovo?
Zvoním, ale neotvírá.
Asi tam má kontrolu. Je tu policejní auto.
Fajn. Ale nenechávej ho na zahradě, jo?
Než odejdeš, ujisti se, že ho Ömer vzal dovnitř. Prosím.
Je otevřeno. Tak jo, zařídím to. Neboj se.
- Můžete vypnout telefon? - Pardon. Chvilku.
Můžeš zavěsit. V pohodě. Postarám se o to. Ahoj.
Tak jo, zlato. Mockrát děkuju. Líbám tě. Ahoj.
Drahoušku, hned po přistání jdeme na schůzku.
Budeme mít spoustu schůzek, jednu za druhou až do večera.
Večer budu asi v hotelu.
Zavolám ti, až budu v hotelu, jo? Líbám tě.
POSLÁNO CEMOVI
Ať si nezvykne, jinak to bude chtít pořád.
Fajn, Esro.
Dlouho jsme spolu nebyly jen my tři.
No jo! Mám obrovskou radost.
Ömere! Přivedl jsem Buddyho. Mám ho předat přímo tobě.
Ömere, pojď, vezmi ho.
Ömere?
Kluku.
Ömere?
Jsi v pořádku?
Co se stalo?
„Co se stalo?“ Víš, co se stalo?
No tak.
Co se stalo?
- Nejsem v pořádku. - To nic, brácho.
- Nejsem v pořádku. - To nic.
- Kolik? - 54,7.
Ano, Defne?
Místo našich investic se řeší tvůj milostný život.
- M-hm. - „M-hm“?
- Akcie taky klesají. - To jsou jen malé výkyvy. Neboj se.
Ceme, tyhle zprávy jsou pro firmu velmi škodlivé.
Za týden to bude pryč.
Ceme, ty mě neposloucháš.
Defničko. Líbám tě. Uvidíme se později.
Nevidí nic než Leylu.
Chce si ji vzít.
Vážně?
M-hm. Cem je velmi odhodlaný.
To mu přeju.
LEYLA TAYLANOVÁ (POLOHA ODESLÁNA)
LETIŠTĚ ANKARA
Už je ti líp?
Co?
LEYLA: PŘISTÁLI JSME. JAK TO DOPADLO? PODAŘILO SE TI PŘEDAT BUDDYHO?
Udělal jsem ti kafe.
- Kde? - Tamhle, před tebou.
SARP: ANO! NEBOJ SE.
LEYLA: UF! JSI NEJLEPŠÍ.
Jo.
Přijde někdo? Balım nebo někdo jiný?
- Nikdo nepřijde. - Fajn.
- Kámo, víš co? - Jo?
Práce, kterou jsem hrdě a úspěšně získal, nebo jsem si to aspoň myslel…
Práce v Queen N Crown.
Víš, kdo je jejich největší akcionář?
Kosovalı Holding.
Jako Oya Kosovalıová.
Matka Cema Murathana.
Tu práci ti dali oni.
A Cem trval na tom, abys byl partner.
A takhle se jim odvděčuješ?
- Takhle jim děkuješ? - Počkat. Počkejte chvilku.
Cem Murathan mě udělal partnerem?
Vy…
Perfektní.
Cem Murathan mě schválně poslal do Dubaje.
Aby mě držel dál od Leyly.
Ömere, nebudem si vymejšlet, jo?
A? Pokračuj.
Roztrhal jsem smlouvu.
Vykopl jsem šéfa.
No, nejdřív vykopl on mě…
A pak…
jsem pil.
To vidím.
A pak?
Jsme tady. Tady.
Tady. Počkejte tu. Hned se vrátím.
Hej! Kámo!
Ceme Murathane!
Děkuju!
Vzal jsi mi všechno.
Co to kurva bylo, Ömere?
Neusmívej se.
Jsi snad dítě? Jsi snad idiot?
Byl jsem opilej, kámo.
- Ömer Cenker? - Do prdele!
Na to jsem úplně zapomněl, víte?
Porušil jste povinnost domácího vězení pod soudním dohledem.
Nedělejte to, prosím.
Do prdele.
Víš, že bys měl být ve vězení, viď?
- Jo? - Jo. M-hm.
Mertíku, kamarád má velkej průšvih.
Víš, kámo, Cem Murathan je skvělej člověk.
Má důležitý kamarády na důležitých místech.
Zachránil mě.
Cem Murathan mě zachránil před vězením.
- Byl jsi na prokuratuře? - Ano.
A?
Řekl jim, že mi utekl pes a já ho hledal.
Já řekl: „Přesně.“ Omluvitelný důvod.
A verdikt?
Pokračování domácího vězení. Vidíš?
Tam už teď taky nemůžu. Jenom na dvorek.
- Skvělý. - Jsem omezenější.
Ty jseš takovej idiot, chlape.
Ví něco Leyla?
Uvidíme se pak.
To Leyla chtěla, abych byl partner?
Ne, ty pitomče.
Nebudeš o tomhle mluvit a už ji nebudeš otravovat.
Prosím, Ömere. Seber se.
- Ať je tohle naposled. - Jdi do prdele.
Kretén.
Chtěl jsem si to s ním vyřídit. Teď mu ještě dlužím.
No…
Teď, když ti to prošlo, teda aspoň doufejme,
aspoň to neříkej Leyle.
- Dobře? - Dobře.
Umírám hlady. Dám si rychlou sprchu a jdeme.
Já si dám kýbl těstovin a nikdo mi v tom nezabrání.
- Dobře, Fundo? - Fajn, zlato. Cokoli chceš.
- Já si dám stejně hranolky. - Ty jo.
Ó! Tvoje růže dorazily dřív než ty, Leylinko.
Zdá se, že jo.
Ale není tam lístek.
Květiny stačí samy o sobě.
- Ano? - Dobrý den, slečno Leylo.
- Zaprvé, vítejte v našem hotelu. - Díky.
Dnešní rezervaci na večeři máte v Chez Bertan, madam.
Při návštěvě vás bude doprovázet řidič.
Aha. Dobře.
Já vám to ale říkala. Říkala jsem to.
Říkala jsem, ať to zrušíme. Ale ne.
Ne, myslím, že je to krásný místo.
- Ale šklebíš se. - Ne.
- Děláš ksichty. - Kdepak.
Ty se taky šklebíš.
Ne, lásko, já se nešklebím, ale…
Já nevím. Myslela jsem, že budeme sedět v hotelovém baru
a pak půjdem do pokoje a budeme klábosit. Tak proto.
Zapomněly jsme, že jedeme se snoubenkou Cema Murathana.
- No tak. - Dobře. Já…
- Fakt mě to uráží. - Dělám si srandu.
A od něj je to pozorný. Vytvořil pro nás plán.
- To je hezký. - M-hm.
Drahý, můžu dostat ještě trochu másla a chleba?
Čemu se směješ?
Tak jo, objednáme si těstoviny na pokoj.
Ne, nejdřív ochutnám šéfkuchařův dezert.
- Prý se jmenuje Šéfova koule. - Šéfova boule?
- Koule. - Aha.
Přihlásíme se, jakmile budou připravené dokumenty.
Iskendere?
Asi už hlady blouzní.
Esro?
Co se děje?
- Jsi krásná. - Ale!
- Jsi ještě krásnější. - A ty jsi pořád lhář.
No jo… Leyla, Funda.
- Iskender. - Dobrou chuť.
- Zdravím. - Ahoj.
Ahoj.
Pořád žiješ v Ankaře? Teda tady někde?
Ne, měl jsem práci pro ministerstvo.
Pozítří se vracím. Co ty?
Já taky, mám pár schůzek. Bydlíme tady.
- Žiješ v Istanbulu? - Ano.
- Aha. - Jo. Tady. No…
Pořád máš stejný číslo?
M-hm. Teda… Já nevím. Jaký máš?
- Tohle. Prozvoním tě. - Fajn.
Protože já mám jiný.
- Zvoní to. - Zvoní to.
- Můžeš si ho uložit. - Uložím.
- Tak se uvidíme. - Samozřejmě.
Pozdravuji svoji ženu.
Dobře.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Ale Esro, tenhle Iskender je jedna a půl porce.
Dvě porce!
Už je pryč? Fundo, podívej se.
- Je pryč. - Co se to děje?
- Viděla jsem ho poprvé po deseti letech. - Kdo to byl?
Býval to můj Cem Murathan.
- Aha! - Jo.
A proč jste se rozešli?
Podvedla jsem ho přeci s Muratem.
- Aha! - Jo.
Jo, to už jsi nám říkala.
- Vibruje ti telefon. - Jo?
Já myslel, že je to moje srdce.
Jo, jasně.
- Defne. - Jsem zpátky.
Kde jsi?
Vítej.
Ty vítej, Defne.
Vypadáš jako jinej člověk.
- Líbí se mi to. - Děkuju.
Vážně jsi zpátky,
nebo jenom jdeš kolem?
Omlouvám se.
Ubližovala jsem ti.
Potřebovala jsem přemýšlet.
Defne.
Nevracej se, jako by se nic nestalo.
Dej mi taky čas, abych mohl přemýšlet, jo?
Jsem rád, že je ti dobře.
Všechny tři setkání proběhly moc dobře.
Jen schůze představenstva Gültepe Chemicals byla napjatá,
ale všechno rozhodli jednomyslně.
Takže to byl produktivní den.
Takže chceš skončit třídenní práci za den a vrátit se.
Je to hotové, strýčku. Neměly bychom se vrátit?
Ó, lásko, ta síla, kterou máš!
No tak. Už musím končit. Líbám tě, strýčku. Ahoj.
CEM: SPÍŠ?
LEYLA: JEŠTĚ NE
To snad ne.
To snad ne!
Nemohl jsem spát. Chyběla jsi mi.
To ty jsi asi návyková.
- Vážně? - M-hm.
Nechci strávit ani sekundu bez tebe.
Napiš tam: „Kdyby tak můj manžel měl tryskáč a přiletěl.“
- Esro. - Co je?
Lidi, myslím, že od teď už bez tryskače nikam nepojedu.
Přeháníte to. Už dost.
Pane Ceme, udělal jste velkou chybu. Neměl jste nás na to zvykat.
Přestaňme si vykat, prosím.
Jasně, na to si taky zvykneme.
ISKENDER: AHOJ!
Nese se pomerančový džus?
Panebože!
Co to je? Můžu dostat pusu?
Do toho, vypij to. Užij si to, princi. Máš žízeň?
ISKENDER: OD VČEREJŠKA NA TEBE MYSLÍM.
ESRA: UPLYNULY ROKY…
ISKENDER: MOC JSI MI CHYBĚLA, ESRO.
ISKENDER: AŤ SE ZASE NEZTRATÍME.
O víkendu je závod.
To je pro Gece první závod, že jo?
Ano. Mimochodem, všechny vás očekávám.
To je skvělý. Určitě přijdeme.
Že jo, Esro? Půjdeme tam.
Esro, první závod Gece.
Jo, to by bylo skvělý.
Představím vás přátelům.
- Vážně? - M-hm.
To je super.
Víš co? Je čas na pohádku na dobrou noc?
Co takhle pohádku? Půjdeme spát, otec se synem?
Co? Říkals m-m?
Ale musíme spát.
ISKENDER: POJĎME ZAJÍT TENHLE TÝDEN NA VEČEŘI…
ISKENDER: ALE JENOM TY A JÁ…
ESRA: MOŽNÁ. PAK SI O TOM PROMLUVÍME.
Ahoj. Cem čeká dole. Vezmu si pár věcí a jdu.
Byt je jenom tvůj. Užij si to.
A Buddy může zůstat u Ömera.
O víkendu ho vyzvednu. Dobře?
Fajn. Jo a s Ömerem jsme s usmířili.
- To myslíš vážně? - M-hm.
Přivedl jsem mu Buddyho. Popovídali jsme si u dveří.
Pak mě pozval dál. Asi byl trochu v depresi.
Objali jsme se.
To je skvělá zpráva. Ani nevíš, jak moc se mi ulevilo.
- Přeju vám to. - Už tě nebudu zdržovat. Promluvíme si.
Poslyš. O víkendu je ten závod.
- Nezapomeň. Všichni jsme zvaní. - Dobře.
Volala tvoje máma. Nevzala jsem to.
Cos jí řekl?
Ještě to neví.
- Jo? - Řeknu jí to, až bude po všem.
Myslela jsem, že jsi u mámy. Takže bydlíš u Esry?
Ne, bydlím u Leyly.
Tady, udělej i tyhle. Takhle.
Chyběla jsem ti?
Tady je! Naštval tě můj syn, tati?
Ne. On ne.
Drazí příznivci dostihů, zazněl signál a závod začíná.
Gece tímto dostihem zahajuje svou kariéru
a začíná o tři až čtyři délky později než její konkurenti.
Vedení v dostihu se ujímá Bal Durusu.
Ale zejména v posledních 600 metrech závodu
se ji snaží dohnat Nar Ekşisi.
Ale v prostřední dráze se blíží Rüzgâr Metin.
Vedle něj jsou Şeker Adem a Orkide.
A Gece uhání v nejkrajnější dráze.
Ujímá se vedení dostihu.
S každým dalším metrem zvyšuje odstup od soupeřů.
A na posledních 200 metrech je teď odstup pět délek.
Poslední metry dostihu.
Gece zvyšuje svůj náskok na sedm až osm délek
a vyhrává první závod své kariéry.
Vážení příznivci dostihů, milí hosté,
za chvílí bude ve stánku VIP
slavnostně předán pohár Gece.
Budeme to společně sledovat.
Gratuluju.
Prosím, pane Ceme.
Pane Ceme, tady, prosím. Tady.
Nezmínil ses, že se Defne vrátila.
I pro mě to bylo úžasný překvapení, zlato.
Prý se vrátila, aby nezmeškala první závod Gece.
- Ahoj. - Ahoj.
- Tvoje vlasy vypadají moc krásně, Defne. - Vážně? Děkuju.
Spousta se tu toho událo.
Co se událo? Vlastně nic významnýho.
Jdeš krok za krokem za svými cíli, Leylo.
Gratuluju.
Nerozumím.
Aha, je tady Mert. Hned se vrátím.
Jak to myslela?
Pokud rozumím, vrátila se kvůli tobě.
Şeyyazi, proboha, jsi opilej? O čem to mluvíš?
Ne, ale snažím se.
- Leylo. - Jo?
Dej si na Defne pozor.
Jen ať nás případ Ömera Cenkera nedostane do potíží.
V tomhle věřím Mertovi.
Uvidíme.
Leylo.
Znáš Merta?
Neznám.
- Ahoj. - Ahoj.
- Ráda vás poznávám. - Já vás taky.
- Mert je kamarád z dětství. - Jo?
Teď je vrchní žalobce,
ale mnohokrát mi kvůli němu namlátili.
- Ráda bych všechny ty historky slyšela. - Rád je odvyprávím.
Zvlášť případ Ömera Cenkera, o kterém jste teď mluvil.
Co bylo s Ömerem?
- Jestli chcete… - Leylo. Leylo! Pojď.
Unikli jsme.
Jsi v pořádku?
Hele. Všechno bude v pořádku. Neboj.
A jsme tu.
Jsi připravená, princezno?
Neměl bys být na druhé straně?
Je jasný, kde jsem.
No tak, kámo. Prosím.
Překlad titulků: Marek Buchtel