Soustřeď se jen na dech. Jen na dýchání. Správně. Neboj se, zvládneme to.
Podívej se na mě a dýchej. Nádech a výdech.
Nemůžeme jet rychleji? Prosím, nesmím to slyšení zmeškat. Dnešek je strašně
-důležitý. -Dobře, fajn, já vím, Leylo.
-Klid. Uklidni se, stihneme to. Neboj. -Prosím.
DÍKY, DALŠÍ
#JENOMKAMARÁDI
Pojď, opatrně. To je ono.
Pojď.
POZOR
Pojď.
Pomalu.
Pomalu. Zůstaneš tu na víkend, v pondělí si tě přijdu vyzvednout, platí?
Brankář čeká. Messi útočí. Messi útočí. Útočí. Už je to tady. Messi střílí, gól!
-Gól, gól, gól, gól. -Sarpe? Co ty tady děláš?
Bavím Doruka. Messi znova útočí.
A teď se to snad povede.
Budeme v to doufat.
Ah, Messi, Messi jde na mě s míčem.
-Chce to pevné nervy. -Omere.
Leylo. Já tě viděl první.
Běž chytat.
O čem to mluvíš?
Ty jsi cvok.
Ömere?
Přivedla jsem Badyho.
Ömere?
Pst, Bady. Pojď, pojď, pojď. No, pojď sem.
Děláš si srandu?
Ah. Ba… Bady!
Pojď ke mně, no, pojď ke mně, ty můj kluku. Pojď ke mně. Pojď. Pojď.
Leylo, pojď dál.
Jsi hanebná ženská.
Co jsem provedla?
Být parťákem v každé radosti,
v každém smutku, každém trápení.
A jít životem
společně, ruku v ruce.
Ať se v těch rozesmátých očích
nikdy neobjeví slza.
I když se naše cesty rozejdou,
Leylo. Jsou to jen kolegové z práce.
Dobré ráno, Badíku.
DOBRÉ RÁNO, LIDI, UŽ JSTE SNÍDALI?
Tak co? Chceš jít?
A ty?
DOBRÉ RÁNO, LIDI, UŽ JSTE SNÍDALI?
DOBRÉ RÁNO. JÁ JEDU K RODIČŮM A SARP DO PRÁCE
Aport, Badi.
Sarp ihned vycouval.
-A my už vyrážíme na snídani. -Aha!
-Znáš Ebru, moji kámošku z dětství. -Ehm.
Její manžel se domluvil s Tuanem. Chystáme se na piknik v lese.
-Posílám pusu, Leylo. -Taky vám posílám pusu.
Zlato, nepřijdeš za námi?
Víš, ne, to asi ne. Ale třeba se uvidíme zítra,
hodilo by se ti to?
Dobře, posílám pac a pusu.
Fajn.
Očividně jdeme k Ömerovi.
Ale! Proč k němu musíte chodit každý den?
Znáš ho, nudí se. Zahrajeme si Rummikub. Díky, lásko.
To se mi snad zdá. Jako kdyby nespáchal žádný zločin. Jeho výsost
-potřebuje zabavit. -Co je?
Ah. Už ji netrap. Přestaň s tím a neprovokuj ji.
Něco by mě zajímalo. Leylo, vážně jsme v tom snu tancovali? A zpívali "Můj kámoš"?
Teď strašně lituju, že jsem vám o tom řekla.
Ale Leylo, to si máme ještě přisadit, když je na dně?
Bože. Kéž byste to udělali. Přisaďte si, třeba pak dostane rozum.
-Ale Lejlo, děvenko. -Přestaň. Pšt. To stačí. Je v pohodě.
Přísahám, že už mě to štve. Jsem fakt naštvaná. Aspoň jeden den.
Měl pykat aspoň den. Ale ne!
Ömere, dokonce i volno v případě úmrtí je třídenní. Ty už jsi pryč tři týdny.
Pane Ahmete, procházím si teď něčím zvláštním.
Žádám vás jen o jeden měsíc.
Každý se někdy s někým rozešel. A vyvádí někdo z nich?
To nemůžete srovnávat. Kdo z nich zažil takový šok jako
já téměř u svatebního stolu.
Hleď se co nejdřív sebrat. Začni pracovat. Ty to určitě zvládneš.
Máte pravdu.
Já se vážně snažím.
Jestli nemůžeš přijet, pracuj z Istanbulu. A pracuj odtamtud.
Můžu zatím pracovat z domu. Doktor mi nařídil klid,
ať mě měsíc nic nevytočí. Psychicky jsem na tom špatně, no fakt.
Zavěšuju. Posílám pusu. Dejte mi vědět, jestli budete mít čas.
Dáme vědět. Měj se. Pa pa.
Badíku. Měl by jsi vědět, a to myslím smrtelně vážně,
že mám skvělé kamarády, hlavně tebe. Rozumíš?
Nedopustíme, aby nám někdo vnucoval svoje názory,
slyšíš?
Takže, si teď zapneme hudbu, máme připojené repráky,
a tancujeme. Badíku, do toho. Budeme se vrtět.
Tak tancuj.
Vrť ocasem!
Hm. Ah.
Erkane, vezmi to.
-Auto je tady, Ali. -Bezva.
Ah.
Erkane, prosím tě, občas tady otevři okna a vyvětrej, jo?
Jasně, spolehni se. Jo.
Co ta puberťačka?
Žádná puberťačka, ale žena. Právnička. Slečna Leyla Taylanová.
Nekecej.
Potkal jsem jejího snoubence. Je to solidní podnikatel.
Vida.
Musí mít svatou trpělivost.
Proč by měl? Vždyť zpívá hezky.
To jo, ale dost nahlas.
JSI DOMA? MŮŽU SE STAVIT?
JASNĚ…
Copak on stál u dveří?
Dobré ráno. Vítejte.
-Dobré. -Jen pojďte dál.
-Díky, pane Erkane. Ať se daří. -Díky.
Teď jsem ti chtěla volat, čekala jsem jen na poledne.
Dřív jsem nevolala, kdybys byl s Defne.
Ano, byl jsem s ní.
Pojď dál.
Jak na tom je?
Moc dobře ne. Má to těžké.
Chudinka.
Bojí se.
Ano, to chápu.
Umím si to představit.
Posaď se. Udělám ti kávu.
Nemůžu zůstat.
Proč ne?
Musím vzít Defne do Londýna.
Bude lepší, když zatím zůstane u mojí mámy.
Aha.
Şeyyaz říkal, že možná odjedou.
Feyyaz nejede.
Proč ne?
Defne chtěla jet sama.
Neopouštěj mě.
Nikdy.
Nikdy tě neopustím, lásko.
Chtěla jet s tebou.
Rozumím.
Ale já…
tě nemohl opustit bez políbení.
Zavolám ti.
Dobře.
Přeju ti tedy šťastnou cestu.
Jsi hodná.
Ale, ale, ale, šefiku. Za jak dlouho to bude hotové?
Čtvrt hodiny.
Super.
A jak se máš ty?
Asi jako pralinka zapomenutá v lednici.
Tak pojďme na chvíli ven, nadýcháš se trochu vzduchu.
Třeba ti to udělá dobře. Co říkáš? Nedáš mi košem?
Pojď.
Tak jo.
Po návratu z nemocnice už nepromluvila. Slyšel jsem ji jenom když s ní byl Cem.
Zažila velký šok, to je normální. Dej jí čas.
Asi je konec.
Nevykládej hlouposti.
Dobře to vím, Leylo. Když něco končí, tak to poznáš.
Měj trpělivost, je to ještě všechno čerstvé.
Ne, už nějakou dobu nám to neklapalo a tohle má jako výmluvu, aby mě odkopla.
Ty ses asi zbláznil. Copak se to takhle děje?
Jste tak sebestřední. Nechápu to. Pořád jen já, já, já. Děláte,
jako by bylo všechno jenom o vás. Přišla přece o dítě.
O naše dítě.
Máš pravdu. Omlouvám se.
Máš pravdu, ale celé jí to asi očividně připomnělo
trauma, které si už prožila. Nevíme, čím si prošla.
Nevíme, jak moc je to pro ni teď těžké.
Říkáš, že si tím projde s Cemem
a vrátí se ke mně.
Říkám, že to bude dobré.
Za pár týdnů se začnete znovu snažit o miminko. Co chceš ještě slyšet?
Dopřej tomu víc času. Neunáhluj se a nevzdávej to.
Ona tě teď moc potřebuje.
Ne, ona teď potřebuje jenom Cema.
Chceš se se mnou vsadit?
-Vsadím se s tebou. Fajn. -No dobře. Dobře.
Fajn. Ještě budeš koukat. Máš nějaký termín?
-Však uvidíme. -Neuvěřitelné. Ten croissant
byl tak dobrý. Odpouštím ti.
To jsem rád.
Za dvacet minut budeme přistávat, pane.
Mhm. Dobře.
Jak ti je?
Už je mi líp.
Neboj.
Paní Oya se na tebe těší.
Uvidíme, co ti připravila.
Ahoj, mami. Budeme přistávat. U tebe jsme za hodinu.
Dobře. Zatím. Posílám pusu.
STRÝČEK: ÖMER PROSÍ ZÍTRA O BADIHO
STRÝČEK: MÁM HO TAM VZÍT?
DOBŘE. ALE VEZMU HO TAM JÁ
STRÝČEK: JSI SI JISTÁ?
JASNĚ…
JASNĚ, KVŮLI TOMU Z DOMU U JEZERA NEJEZDI
A jsme tady.
Je to číslo devět?
Ano, to je ono. Tak pojď, pojď ven. Opatrně. Počkej na mě. Čekej, Badi.
Nezůstaneš tady dlouho, slibuju. Jen pár dní a vrátíš se.
Ne tak rychle, hochu. Pomalu. Nežeň tak. Teď jsou všichni na straně Ömera.
Dobře. Pomalu. Fajn. Už jsme tady. Dobře.
-Zlato, mohla bys mi přinést kartu? -Tak běž, utíkej,
honem. Utíkej. Máš volno.
Hned to bude. Ahoj, hochu. Drahouši.
Ahoj.
-Jak se máš? -Ahoj.
Drahouši.
Na, zlato.
-Ať už to máš za sebou. -Díky.
-Můžeš to vzít? -Podej mi to.
Chtěl jsi mít Badiho.
Měla jsi se dobře, Balim?
Ale ano. Jsem připravená s lékárničkou
jako vždycky.
Paráda.
Dej mi tu kartu. Měj se dobře.
Za pár dní si ho vezmu.
Nechala bys mi ho přes týden? A vzala si ho na víkend?
Aspoň na čtyři týdny.
Ještě uvidíme. Tak ať ti to utíká.
Díky.
Vůbec nic necítím.
Vůbec, vůbec, vůbec, vůbec nic. A to jsem tam viděla Balim.
No jo, mrchožroutka. Zase se spokojí se zbytky.
Jen ať si to spolu užijí. A ať si spolu užívají, jak je libo.
To já jsem odešla ze své vlastní svatby a nechala všechno za sebou.
Vzala jsem na milost své negativní emoce. Myslím to vážně. Teď už to ani nebolí.
Opravdu, věř mi. Říkám ti to jako prvnímu.
A teď na rovinu. Můžeme přestat chodit kolem horké kaše,
co mezi náma od svatby je? Na tom videu mi vůbec nezáleží.
Pořád je mi za sebe tak trochu trapně.
Právě proto to říkám. Ať je to Ömer,
Balim nebo ta pitomá zpráva, video ze svatby,
na ničem z toho mi fakt nezáleží. Nic z toho není důležitější než
naše přátelství. Neumím ani
popsat, co pro mě znamenáš. Tak moc tě mám ráda, Sarpe.
-A já tě mám mnohem raději než Beşiktaş. -Kdybys nekecal.
To se mi ulevilo.
Na přátelství.
Tak jo, na nás.
Když si lidé promluví, problém se vyřeší.
Je těžké vyprávět svůj příběh někomu, kdo tě vůbec nezná.
Občas člověku prospěje už jen to, že stojí po boku přátelům.
S lidmi, se kterými se znáš a stárneš s nimi,
je někdy cenné i ticho.
-Představ si, bylo to asi takhle velké. -Já na to neskočil, chlape. Jasně, fajn.
-Propána. -No fakt, přísahám. Byl to
-úplný zelenáč, chápeš? Nováček. -S lidmi, se kterými můžeš volně dýchat,
jsi v bezpečné zóně bez lží, a když ti byť jeden z nich chybí,
dochází ti dech.
Obklopuje tě ryzí důvěra.
Chci tím říct, že naprosto chápu, co pro tebe Defne znamená.
Samozřejmě, že nic nevím. Jen hádám. Tak by to…
mělo být, když mi vlastně vůbec nic neříkáš.
Co?
Čemu se směješ?
Chybíš mi.
Ááá, Cem Murathan raději obrací list.
Co děláš zítra večer?
A flirtováním předchozí téma rázem uzavře.
Zítra v osm tě vyzvednu, dobře?
Co?
Zítra v osm buď připravená. Prosím.
Přijedeš za mnou?
Je těžké nemít tě nablízku, Leylo.
V 8 HODIN
-Bravo! -Bravo!
-Počkejte, počkejte. -Máš narozky!
-Pojď sem, honem. Pojď, pojď, pojď. Pojď. -Zapomněla jsem. Pojď, zlato, honem. Pojď.
Jé, já zapomněla.
-Ach jo. -Všichni jsme
zapomněli. Funda si vzpomněla.
Omlouvám se. Všechno nejlepší.
Mám radost, děkuju.
-Tak šup. Pusť se do dortu. -Honem, rozkroj si dort.
Dobře. Já nakrojím první dílek a vy si rozdělíte ten zbytek.
Už krájej.
-Bravo! Ukaž. -Bravo!
Podej mu to. Tumáš.
Zlatíčko, jak dopadlo slyšení?
Odročeno do 5. února, to vynesou rozsudek.
-Výborně, zlato. -Kde je Beliz?
-Beliz toho má moc, říkala, že nepřijde. -Ještě ty nemáš.
Chystá se pro mužíčka na večer.
Jo, Beliz volala a všechny nás večer čeká.
-Máme na dnešek plány? -Murty.
-Je to překvápko, já nic nevím. -Jo, díky.
Ty už něco máš? Ty máš nějaký program, Leylo!
Ale, ale, ale…
Být parťákem v každé radosti, i ve smutku…
Mlč.
-Dívá se ošklivě. -Přípitek.
-Na Sarpa, na zdraví! -Na Sarpíka!
-Na všechny. -Ať žiješ!
On tak rád mlží.
Nevidíš do něj, dokud mu nejsi blízko.
Ale, čím jsi mu blíž, tím víc tě přitahuje jako magnet.
Pro mě je jako propast, nepřestává mě lákat, abych skočila.
Přesně ten typ, kterému bys propadla, Leylo.
Když já nevím, Esro. Trochu se bojím.
Ale jestli bude chtít, abych se mu oddala, tak mu vážně věřím.
Jééé.
-"Mysterium Tremendum" tak se tomu říká. -Co to znamená?
A to je co?
Je to záhada, ze které se uvnitř celá chvěješ. Děsí tě to. A říkáš si, co je to
za záhadu? Ale zároveň to zoufale toužíš zjistit.
Aha. Jedna tvoje část chce odejít, ale ta druhá tě nutí zůstat.
-To je ono, Esro. Přesně tak. -Aha, už jsem doma.
Správně. Známe to všechny.
Přesně.
-Ooo! Ooo! -Dámy.
Ale. Kdopak to jde k nám?
-Udělejte nám místo. -Jako rybky, ale leklé.
-Koukejte na to moje zlato. -Měl jsem slzy na krajíčku.
-Ale? -Lásko, sedřel jsem si ruce o horký
mramor, jak do mě mlátili dřeváky.
A ty jsi fňukal, že sem máme jít. Vidíš, jak je to prima?
Jsem z toho naměkko. Chce se mi brečet.
A díky komu máte takový zážitek, co?
-Prosím, nabídněte si čaj. -Leylo, děkuju za dárek k narozeninám.
Mně neděkuj. Všichni bychom měli poděkovat Tuanovi.
Prosím.
-Lásko! -Ať vám to prospěje.
-Díky. -Díky.
-Děkujeme, Tuane. Díky. -Počkat, počkat, počkat. Já bych chtěl
poděkovat především Fundě. Protože konečně našla toho pravého chlapa.
Proč jako?
-To je pravda. Fundá. -Pěkně. Pojď ke mně, zlato.
-Všechno nejlepší. -Moc děkuju.
O co se Beliz připravila.
Můžete přijít zase.
Já se vrátím. Můj nový mail je Murat
zavináč Horký Mramor.
Feyaz zavináč rohožka.
-Šéfkuchaři rohožko, jídlo je na tebe. -Jémine! Já raději mizím.
-Upaluj, ať nepřijdeš pozdě. -Ještě si napíšem. Všechny vás zbožňuju.
Zlato, pozdravuj ho od nás.
-Dej nám vědět. -Možná nechá pozdravovat i mě.
No jasně.
Po večeři se zastavíme. Pusu všem, čaute.
Budeme čekat.
Mám letadlo, tak prostě přiletím, co?
Prosím.
Děkuju pěkně.
Jak je Defne?
Potřebuje trochu času.
Nechápu, proč Şeyyazovi nezavolá.
Kdy mu konečně přestaneš říkat Şeyyaz?
Ale v naší partě mu všichni říkáme Şeyyaz.
Hm. Mně to připomíná jistou dobu.
K tomu se vracet nemusíme.
Dobře.
Budeš se vracet zpět do Londýna?
Zítra.
Lásko, fouká vítr.
Měl jsem vzít ještě něco navíc. Aspoň šálu.
Miláčku, jdeme jen od auta k domu. Nepřeháněj.
-Přátelé, já se s vámi loučím. -Co? Ale to snad ne.
Nesmysl. Pojď s námi.
Ne, počkej. Nechoď.
Ten hamam ze soucitu byl super, ale už musím do práce. Bohužel.
Podíváš se na Belizino překvapení a pak můžeš jít.
Nikam nechoď.
-Moc by mě zajímalo, koho pozvala. -Moje tchyně má čestné
místo na trůně. Jdeme.
-Lásko, nikdy si z nich neber příklad. -Nikdy, lásko, nikdy.
Běž, běž.
-Málem zakopl. -Rozplácl bych si nos.
Pojďte.
Come on.
Honem. Zazvoň.
Dělej, dělej.
-Kde je? -Žena zkouší moji trpělivost.
Jdi ty.
Otevřu. Dobře…
Beliz?
Překvápko.
Právě mě opustila žena.
Jo.
Mohl bych tě poprosit, aby sis vypla telefon?
Prosím.
Kam vlastně jedeme?
Hned se to dozvíš.
Dobře.
To snad ne.
Co je to?
Blind date řekněme.
Nebo mi nevěříš?
Promiň, ale už před ničím oči nezavírám.
A zničilo by mi to mejkap i vlasy.
Dobře.
Ukážu ti, jak se v tomhle vztahu cítím.
Jsi připravena?
Dobře. Připravena.
Tak zavři oči.
Jdem na to.
Pozor, je tady schod.
-Ještě kousek, počkej. Tady je další. Mhm? -V pořádku?
Ehm.
Teď otevři oči.
Co se děje?
Říkal jsem ti to. Teď jsme na tom stejně.
Pojďte prosím, odvedu vás k vašemu stolu.
Aha, o tomhle místě jsem slyšela, ale nikdy jsem tu nebyla.
Prosím.
Fajn. Dobře.
Předkrmy máte na stole. Brzy budeme podávat večeři.
-Moc děkujeme. -Děkujeme.
Jsem tak napjatá. Nemůžu se uvolnit.
Máš snad pocit nebezpečí?
Myslíš si, že jsem nebezpečná?
Možná že víc, než kdokoliv před tebou.
Mně o tobě vyprávěly tvoje předchozí oběti. Tak si to přeber.
Mhm.
Když jsme se poprvé milovali,
řekla jsi mi Ömere.
Vidíš to?
Jsem ve stejné temnotě jako ty.
No…
Strašně moc mě zajímáš.
Přál bych si tě prozkoumat.
Já vážně nevím, co na to mám říct.
Nemusíš říkat vůbec nic. Můžeš klidně mlčet.
Jenom se pokus vžít do mé kůže.
Víš, moc bych si přál,
strávit s tebou celý život, Leylo.
-Jsi v pohodě? -Par… pardon.
-Ty sis ho nevypla? -Vypla, ale on se nějak…
Co to dělám? Promiň, vypla jsem to.
-Už jsem tady. Poslouchám tě. -Vítej. Taky jsem tady.
Teď jsem celá už jen tvoje.
Ne, k smrti se nudím.
-To se nesmí. Vypni to. -Už toho mám dost, stačí.
Tomu nevěřím.
Paní Nil?
Nil?
Děkuju mockrát.
Hodně štěstí.
OKRESNÍ SOUD V ISTANBULU
Moc vám děkuju.
Ajaj…
Leylo. Mám tvoji tašku.
Moc za všechno děkuju, díky.