Fokusera bara på din andning.
Oroa dig inte, vi hinner dit i tid. Se på mig. Se mig i ögonen.
Fokusera bara på din andning. Andas in, andas ut.
THANK YOU, NEXT
#TakotsuboCardiomyopathy
Hörni, pizzan är här.
Kocken är här.
Hej.
-Grattis till ditt nya hem. -Tack.
Jag tog med dina saker. Jag ställer dem här.
En låda till. Ett ögonblick.
Ett ögonblick.
Och två resväskor.
Så ja. Det var de sista.
Jag åker till Dubai tidigt i övermorgon.
Trevlig resa.
Hallå.
Punktlig, som vanligt.
-Tack så mycket. -Varsågod.
Jag flyttar för gott.
Jag önskar dig all lycka.
Så du kan njuta av din kärlek till Cem Murathan.
-Men dig tar jag inte farväl av. Vi ses. -Hej då, Ömer.
Så lätt du trodde den där kvinnan.
Så lätt du slängde bort mig.
Jag slängde dig inte genast.
Först såg jag övervakningsfilmen från huset. "Den där kvinnan" sa sanningen.
Fyra dagar innan du friade till mig
hade du en födelsedagsfest för ditt ex i ditt nya hus.
Det var inte planerat.
Murat och jag skulle spela fotboll.
Sinan, hans flickvän och den där kvinnan dök upp med tårta.
Men din kära Balım, som du nu kallar "den där kvinnan",
tillbringade natten där.
Du kysste henne adjö nästa morgon.
Inget hände mellan oss.
-Du tror ändå inte på nåt jag säger nu. -Dra inte ut på det.
Det behövs verkligen inte.
Men du kan fråga Murat.
Hon dök upp, blev full och däckade.
Inget hände. Vi hade inte sex.
Jag har frågat Murat. Jag undrade varför han inte sa nåt.
Jag har varit arg och skällt på honom.
Men det över.
Hela grejen är över för mig. Fattar du, Ömer?
Det är över. Är jag tydlig nog?
Det är över för mig också.
Jag fick mitt hjärta krossat, men jag är inte ledsen längre.
För att det var bekvämt. Det röjde vägen för Cem Murathan.
Precis, och det är jag glad för.
Ska vi inte bara gå vidare nu?
-Du rusade in i hans famn. -Ja, det gjorde jag verkligen.
Du tänkte på honom hela tiden, eller hur? Jag visste det.
Där ser du. Du har rätt igen.
Otroligt. Jag är glad att vi inte gifte oss.
-Jag är lättad, vet du? -Puh.
-Ja, puh. Jag är fri som fågeln. -Underbart.
-Jag bryr mig inte om dig. -Och jag ber för dig.
Du lyckades inte i det här förhållandet,
men jag hoppas att du är mognare i nästa, Ömer.
Kom hit.
-Jag hatar dig. -Skicka in Buddy.
Buddy!
In med dig.
-Vi ses, grabben. -Adjö, Ömer.
Du bara stack, Buddy.
Du stack direkt.
Vi behöver inte nåns kärlek.
Psst. Hoppas inte för mycket, grabben. Leyla blir inte din heller.
-Vad pratar du om? -Fattar du inte?
Väntan kan bli lång. Kanske efter några fler killar…
Det räcker!
Sarp!
Jag ska döda dig!
-Din skitstövel! -Hjälp! Snälla hjälp!
-Sluta! -Lugna dig.
Jag ska döda dig!
Jag ska döda dig! Jag gör det! Släpp mig!
-Lugna dig. -Jag ska döda dig!
Ömer, det räcker!
Vetenskapligt sett är kärlek en fysiologisk process.
Känslor är resultatet av kemiska processer i hjärnan.
Hjärnan jobbar i bakgrunden och väljer vem man blir kär i.
Adrenalin och noradrenalin får hjärtat att rusa.
Och dopamin skapar en känsla av eufori.
Högt serotonin gör en lycklig och oxytocin stärker bandet. Det var allt.
Det är kärlekens kemi. Ja.
Ja, så enkelt är det.
Det är alltså ingen stor grej. Det är bara kemi.
Men när relationer åldras
belönar de kemiska ämnena oss inte längre och relationerna blir mindre spännande.
Ja. Så enkelt är det faktiskt.
Du driver med det.
Men när man ser det så här blir det mindre smärtsamt.
Och gör det…fortfarande ont?
Det är inte poängen. Poängen är…
Min hjärnas underprocessorer och kemiska ämnen
har gett dig specialbehandling hela tiden.
Och det gör mig väldigt nervös.
Det borde det inte.
Det är underbart att få blommor av dig varje dag
men min serotoninnivå kommer sjunka när det upphör.
Eller så vänjer jag mig till slut.
Så du vill att jag ska vara mer kreativ.
Det är trevligt när nån anstränger sig, men kontinuitet är viktigast.
Jag tycker att intelligens är det sexigaste som finns.
Uppfattat.
Jag vill inte att vårt förhållande ska vara som andra.
Om vi ska uppleva nåt speciellt vill jag låta det ha sin naturliga gång.
Har inte det här varit speciellt sen dan vi träffades?
Men det finns fortfarande obesvarade frågor.
Låt oss besvara dem.
När ska vi ses?
Få se.
Inte ikväll. Vi ska träffas Fundas nya pojkvän ikväll.
Imorgon ska jag till Ankara med Şeyyaz och skriva kontrakt för hans nya restaurang.
-Dagen efter badar jag Buddy. -Fredag?
-Fredag går bra. -Då säger vi fredag hemma hos mig.
Inte på Hotell Ranch. Hos mig.
Oj. Jag är hembjuden till Batmans lya.
Man måste börja nånstans.
-Då bestämmer vi det. -Okej.
-Vi ses. -Vi ses.
God morgon.
Du är uppe tidigt. Klockan är inte tolv än.
Du är lika sarkastisk som vacker, fröken lilla.
Hur har min lilla älskling det?
Ensamt.
Det har varit mycket jobb med Fade In Bosphorus.
Klockan var tre på morgonen när den sista gästen gick inatt.
Sen gick jag direkt hem till dig.
Kom tidigt ikväll. Ikväll lagar jag middag.
-Förför du mig med en middag för två? -Nej.
Jag bjuder in Cem också.
Visst, bjud in Cem.
Det vore inte detsamma utan honom. Han är vår vuxna son.
God morgon. Förlåt att jag är sen. Jag hade ett möte.
-Det gör inget. -Åh!
Vad har hänt dig?
Jag stötte in i nåt.
-Har du varit med om en olycka? -Han stötte in i Ömer.
Utanför ditt hus. Titta här.
Herr Can räddade oss från en natt på polisstationen.
-Helt otroligt. -Ömer, den hämndlystne.
Men varför? Vad hände?
Vad som hände är att han är en idiot.
-Så ska vi nog inte uttrycka oss. -Han har aggressionsproblem.
Han skrek över gatan: "Leyla blir aldrig din."
Galet!
Galet.
Han blev skogstokig.
Det är i alla fall över. Murat, vad står på agendan?
Vi börjar med det här.
-Vi har pratat om det redan. -Förlåt.
Sen bröllopet har Beliz frågat vad som fanns på videon. "Handlade det om Leyla?"
Nu är hon säkert ännu mer misstänksam.
Vad är det här för nonsens, Esra? Händer det här verkligen?
De har tävlat mot varandra sen de var barn.
Det kan inte handla om mig.
-Inte överhuvudtaget. -Låt oss inte dra ut på det.
Varför skulle det dra ut på tiden? Det är bara löjligt.
Varför är du så upprörd? Det har inget med dig att göra.
-Älskling. -Jag kommer.
Redo?
-Hej! -Välkomna. Kom in.
-Hej. -Kom in.
-Det här är Tuan. -Hej.
-Jag heter Leyla. Trevligt att träffas. -Hej. Tuan.
Men han är så stilig!
-Men herregud! -Jag sa det där högt, va?
-Tuan. -Hej.
Det lyser om er. Era auror är perfekta.
-Wow! -Wow.
-Kom. -Stig in.
Nu går vi in. Varsågoda.
-Det hade du inte behövt. Tack. -Så gulligt.
De är från Tuans trädgård. Han odlar dem själv.
-Det här är mina specialteer. -De luktar så gott.
Och det här är…
-Kaktusextrakt. Jag tog med det från Peru. -Få se.
-Det här luktar också gott. -Ja, väldigt intressant.
-Det var oväntat. -Kolla.
Intressant.
Det kallas för "själens vin".
Intressant.
Och hur tar man det?
Vem är det?
Kommer.
Tack, herr Erkan.
God morgon, lilla Buddy.
God morgon.
Hur mår du?
Vad vill du dricka, Leyla?
Inget. Jag måste resa till Ankara imorgon bitti.
Kaktusjuice då.
-Visst. Jag kan testa. -Varsågoda.
-Nu kör vi. -Tack.
-Tack, raring. -Då kör vi.
-Det är lite bittert. -Ja.
Ni var helt borta.
Jag drack inget, men…
Ja. Jag vet.
Cem, vad har du för dig?
Vi har det fantastiskt här, Cem. Du borde ha varit här.
Själens vin, va?
Vi blev helt förstörda.
Det sabbade oss totalt.
Förlåt mig.
Är du galen?
Jag är glad att jag var den första du tänkte på i det tillståndet.
Därför vill jag tacka… alla underprocessorer och kemiska ämnen.
Gör narr av mig hur mycket du vill.
Det får du. Du har rätt.
Jag glömde att rasta dig, älskling.
Jag har matat honom och rastat honom morgon och kväll.
Allt är klart.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Tack så mycket.
Sätt igång, ät nåt. Du missar ditt flyg.
Jag glömde flyget!
-Şeyyaz. -Feyyaz.
Vänta lite. Gjorde Cem Murathan en omelett till dig?
-Jag glömmer aldrig det sveket, Leyla. -Aj.
-Den var så god. -Tyst med dig. Det räcker.
Men när jag vaknade och såg honom hemma hos mig trodde jag det var en dröm.
Helt otroligt. Jag blev chockad!
Hur många gånger har Cem sett dig bakis och bedrövlig?
Tyst med dig. Fråga inte.
Jag vill inte ens minnas första gången.
Men vet du vad?
Du brukar kontrollera dig själv, undertrycka dina känslor.
Varje gång du släpper taget om dig själv hamnar du hos honom.
Det är faktiskt sant. Det kanske är ett tecken.
Kanske?
Är det inte dags att vakna, Leyla? Allvarligt.
Okej, jag ska följa med flödet.
-Följ med bara. -Okej.
Jag svär att de gör det av illvilja. Fan ta dem alla.
Killen står bredvid Leyla med flit, för att göra dig svartsjuk.
Vem då? Låt mig se.
-Han där. -Tuan Aral.
Det står "Filosofi, sociologi, logik".
-Cool story. -Oj! Han har 468 000 följare.
Vad är han känd för?
-Jag kollar. -Vad är grejen?
-Wow! Killen är livscoach. -Oj!
-Han är yogi eller nåt. -Fan ta alla yogier.
-Låt mig se. Visa mig. -Han är inte Leylas pojkvän.
Titta. Hans hand är på Fundas axel.
-De kysser varandra. -Vad? Låt mig se.
Vänta.
-Fan. -Kolla vägen!
När bytte du bil?
Jag har inte bytt. Den är i garaget.
Vi var tvungna, med de nya omständigheterna.
Just det. Barnstolen skulle inte få plats i den andra.
Åh! Mitt huvud tar kål på mig.
Vad händer? Varför är vägen blockerad nu?
Det har nog hänt en olycka.
Försök att lägga dig längst till höger. Den filen är tom.
Kör, kör, kör.
Försiktigt. Vad i…
Han bytte fil utan att blinka. Vad skulle jag göra?
Titta på vraket.
-Händer det här på riktigt? -Titta på bilens skick.
-Du gjorde inte… -Kom igen! Vi missar flyget.
Vad tutar du för? Ser du inte min bil?
-Vad i helvete? -Sluta.
Vad fan sa du? Jag ska döda dig! Du körde på min bil och sen…
Vem tänker du döda? Bilen är sabbad.
-God morgon, herr Can. -Hej, Merve.
-God morgon. Var är alla? -Det finns ingen här, förutom Beliz.
Jag hörde att de blev fulla igen igår kväll.
Beliz.
Jag för över firman på dig.
Hon är så döv.
Hon hör mig inte.
Hon hör bara amöba-killarna.
Ömer, Cem.
Men hon hör inte mig.
-Vad vill du att Leyla ska höra? -Inget.
Jag vill bara att hon är nära mig. Det räcker.
Fan. Han svarar inte. Skit.
-Killen kom emot mig. Han hotade mig. -Han ljuger.
-Vem ljuger? -Han sparkade på bilen.
Han har uppehållit oss här i en halvtimme. Jag ska med ett flyg.
-Vad fattar du inte? Jag måste gå. -Krångla inte nu.
-Det räcker! -Där ser ni.
Lugna dig. Gör inte motstånd!
-Snälla, låt bli. Jag ber er. -Han måste hinna med flyget.
Det här är onödigt.
Buddy, min älskade!
Jag är så trött.
Vi tar en promenad. och sen gosar och sover vi.
Varför luktar du så gott?
Kom hit.
Konstigt.
Strunt samma. Kom.
DÅ VAR DU LEDIG IMORGON. VARFÖR VÄNTA TILL FREDAG?
Åh! Badade Cem Murathan dig?
Cem Murathan badade dig, va?
Han var så glad att träffa er. Han sa att vi är ett så energiskt gäng.
CEM: KLOCKAN 20.00? LEYLA: OKEJ.
Han föll för er.
Jag tror att det var vi som föll. Han knockade oss med sin kaktus.
-Inte Beliz. Du är smartast av oss alla. -Hur så? Ni hade så kul.
Alla knutar löstes upp, all stress rann av.
Jag kommer inte ihåg nånting.
Jag låg utslagen hela dagen, kunde inte öppna ögonen.
-Låt oss prata lite om lag och ordning. -Ja.
Hur gick det i Ankara, Leyla?
CEM: SKRIVER…
Leyla. Ankara? Huvudstaden?
-Vi skrev på kontraktet. -Toppen.
Vad är det med dig? Du kom hit utan att träffa mig.
Förlåt.
Jag ville träffa min flicka först. Snart dags för loppen.
Du lämnade oss vid bordet häromkvällen.
Hur har ni det?
Jag har lite ont i ryggen, men vi är okej.
Måste vara inaktiviteten. Jag har inget att göra.
-Det är bra. Du borde njuta av det. -Ja.
LEYLA: VAD HÖLL DU PÅ ATT SKRIVA?
-Förlåt. -Det gör inget.
MITT NUVARANDE TILLSTÅND:
Vad händer?
Jag fångade ett gammalt ögonblick.
Jag känner igen det leendet.
Du är kär.
Allt känns helt annorlunda med Leyla.
Jag vill att det ska vara så.
Jag vill att allt ska vara verkligt.
Jag pratade med din mamma. Hon oroar sig för mig.
Ska vi överraska henne nästa vecka?
Jag kan inte resa nånstans just nu. Men du kan ta med Feyyaz.
LEYLA: ????
Ursäkta mig.
MITT NUVARANDE TILLSTÅND: FENETYLAMIN + NORADRENALIN + DOPAMIN
Kaktus. Den bara fortsätter att ge effekt.
Mina kära vänner, jag har nåt jag måste göra. Jag måste gå.
-Behöver du hjälp med det? -Nej.
Så, puss och kram, hej då.
-Hej då, älskling. -Vi ses senare.
Buddy, du bor hos min kära morbror över helgen.
Du stannar där, okej?
-Det blir alltså övernattning. -Är du hennes svärmor?
-Han gör så mot mig också. -Angår det dig?
Sluta med det där.
Ömers pappa ringer.
Och Ömer ringer mig.
Han ställde till med en scen och togs i förvar. Sinan ringde.
-Varför sa du inget? -Låt honom lida.
-Åkte inte Ömer till Dubai igår? -Hej, Ömer.
Hej, herr Altuğ.
-Han anföll polisen också. -Va?
Självklart blir han gripen.
Fan ta dig.
"Klandra inte ödet. Du har dig själv att skylla."
Vi tar hand om det.
Du ska få betala för detta, Leyla.
Du utsatte min son för detta.
Kom igen, snälla.
Tack.
Du får inte lämna huset på en månad.
Polisen kommer och kollar dig en gång i veckan.
Du kommer övervakas dygnet runt, så var försiktig.
En månad. Jag är så körd.
-Har du meddelat folket i Dubai? -Nej, självklart inte.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Vem vill vänta på mig i en månad? Om de får reda på det, sparkar de mig.
Det borde du ha tänkt på innan du attackerade folk.
Sluta, grabben. Lek inte med den. Det är ingen leksak.
-Kan du ta honom? Nej, Buddy. -Kom hit.
-Varför är Buddy med dig? -Leyla är upptagen.
-Här är den. -Åh, så vacker!
Ta några steg bakåt. Låt mig se allt.
-Vilka skor har du på dig? -Jag har de här.
-Utmärkt. -Magnifikt.
Då åker jag.
Titta ordentlig på allt, så att du kan svara när jag frågar.
Ja, ja.
Var det Buddy?
-Tuans hund. -Är du hos Tuan?
Hälsa. Uppför er där borta.
Självklart. Aldrig igen. Gud förbjude.
Ha det så kul, Leyla.
-Hälsa Cem. -Puss och kram!
Hon borde skämmas.
Hon ställde till det för min son och nu är hon med den mannen?
Fru Nurhan, nej, det är inte så. Vänta lite.
De lekte med min sons liv. De förstörde hans mentala hälsa.
Om ni ursäktar oss? Vi borde väl gå?
Mamma, snälla, det räcker.
Det är din son som inte kan kontrollera sitt humör. Skyll inte på andra.
Begår alla brott när nån gjort slut?
-Snälla, pappa. -Jag önskar dig lycka till.
-Ska vi gå? -Försök att hålla dig lugn, Ömer.
Ja, drick mycket örtte.
Jag måste be om en tjänst. Säg inget till Leyla.
-Visst. -Som om hon bryr sig!
-Fru Nurhan, snälla. -Ja, ja.
Jag har min olivkvist.
Välkommen.
Tack.
Ditt hus är verkligen fantastiskt.
Tack.
Ja.
Det här huset säger verkligen, "jag är Cem Murathans hus".
Du har säkert ritat det.
Ja. Det blev precis klart.
Du är min första gäst.
Vi borde plantera den tillsammans imorgon.
Du tror att jag stannar?
Jag hoppas det.
Tack.
Har du några vänner, Cem?
Jo, det har jag.
Varför har jag inte träffat dem?
Jag ska presentera dig för alla. Vill du det?
Det vore toppen.
Väldigt gärna.
Har du några vänner?
Ja. De är med mig hela tiden. Det vet du.
Det är dina kollegor.
Nej. Nej.
Sarp, till exempel. Vi träffades i skolan.
I början kom vi inte överens.
Han och Ömer var barndomsvänner. Murat också.
De tre var vänner. Sarp presenterade mig för Ömer.
Murat och Esra var redan tillsammans. Så…
Vi blev snabbt väldigt nära vänner. Vi knöt an.
Funda.
Funda började på jobbet, och vi blev väldigt nära vänner.
Faktiskt…
Ja, det ena gav det andra.
Men vi kom så bra överens.
Jag är lyckligt lottad. Vi kom så bra överens att jag inte behövde några andra.
Självklart hade jag barndomsvänner.
Men jag stannade så kort tid på alla ställen
så vi förlorade kontakten.
Så skedde med nästan alla.
Min morbror. Min morbror är min bästa vän.
Ömer var också min bästa vän.
Allt ser underbart ut, förresten.
Du ser underbar ut.
Först retar du mig, sen försöker du gottgöra.
-Du sa att jag inte hade riktiga vänner. -Nej.
Du sa: "De är dina kollegor."
Kom inte du hit med en olivkvist?
Du har rätt.
Jag har prövats mycket av mina nära på sistone.
Därför är sånt här lite känsligt.
Förlåt.
Du lär dig lita på folk igen.
Vår första middag ensamma.
Helt otroligt.
De senaste två åren
har vi inte ens haft ett dygn ensamma.
Ja.
Men jag slår vad,
om du tillbringar en dag med mig kommer du inte kunna släppa mig igen.
Jag hade glömt hur ödmjuk du är.
Solmaz?
Ursäkta att jag stör, herr Cem, men ni vill nog veta…
Fröken Defne har förts till sjukhus.
-Tack. -Lycka till.
DOMSTOL
Undertexter: Ingela Jernberg