‫תתרכזי בנשימות שלך. כן.‬
‫אל תדאגי, נביא אותך לשם בזמן.‬ ‫תסתכלי עליי. תסתכלי לי בעיניים.‬
‫תתרכזי בנשימות שלך. זהו זה.‬
‫לשאוף, לנשוף.‬
‫- תודה, נקסט -‬
‫- #תסמונת_הלב_השבור -‬
‫גם אתה רואה את זה, נכון?‬
‫חבר'ה, הפיצה הגיעה.‬
‫היי, השף כאן!‬
‫- פייד אין -‬
‫שלום.‬
‫תתחדשי על הבית.‬ ‫-תודה.‬
‫הבאתי את הדברים שלך. אשאיר אותם כאן.‬
‫חמוד שלי!‬
‫רגע, יש עוד ארגז. רק שנייה.‬
‫רק שנייה.‬
‫ושתי מזוודות.‬
‫זהו. אלה האחרונות.‬
‫אני נוסע לדובאי מחרתיים.‬
‫נסיעה טובה.‬
‫שלום.‬
‫בשעה הקבועה, כרגיל.‬
‫בסדר, תודה רבה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫אני עוזב לתמיד.‬
‫שיהיה לך בהצלחה.‬
‫כן, את חופשייה ליהנות‬ ‫מהזוגיות שלך עם ג'ם מורטאן.‬
‫אני לא נפרד ממך, חמוד. עוד נתראה.‬
‫להתראות, עומר.‬
‫האמנת לאישה ההיא בכזו קלות.‬
‫זרקת אותי בכזו קלות.‬
‫לא זרקתי אותך מייד.‬
‫קודם צפיתי בתצלומי האבטחה של הבית.‬
‫היא אמרה את האמת.‬
‫ארבעה ימים לפני שהצעת לי נישואין,‬
‫עשית לאקסית שלך‬ ‫מסיבת יום הולדת בבית החדש שלך.‬
‫זה לא היה מתוכנן.‬
‫מוראט ואני היינו אמורים לשחק כדורגל.‬
‫סינאן, החברה שלו והאישה ההיא‬ ‫הופיעו בבית שלי עם עוגות.‬
‫אבל באלים,‬ ‫שעכשיו אתה קורא לה "האישה ההיא",‬
‫נשארה אצלך כל הלילה.‬
‫בבוקר נפרדת ממנה בנשיקה.‬
‫לא קרה בינינו כלום.‬
‫ממילא לא תאמיני למה שאני אומר עכשיו.‬
‫אל תנסה להסביר, עומר.‬
‫באמת. אין צורך.‬
‫תשאלי את מוראט.‬
‫היא הופיעה אצלי בבית, השתכרה והתעלפה.‬
‫כלום לא קרה. לא עשינו סקס.‬
‫כבר שאלתי את מוראט.‬
‫כעסתי עליו כי הוא לא סיפר לי.‬
‫צעקתי וצרחתי. אפילו הפסקנו לדבר לתקופה.‬
‫אבל זה נגמר.‬
‫כל הסיפור הזה נגמר מבחינתי.‬ ‫אתה מבין, עומר?‬
‫זה נגמר. ברור?‬
‫כן. זה נגמר גם מבחינתי.‬
‫הלב שלי נשבר,‬ ‫אבל אני כבר לא עצובה, אפילו לא קצת.‬
‫כי זה היה נוח לך. רואה?‬ ‫זה פינה את הדרך לג'ם מורטאן.‬
‫בדיוק. אתה צודק לגמרי. הכול היה לטובה.‬
‫שנאחל לכולם רק טוב?‬
‫רצת ישר אליו.‬ ‫-כן, אתה צודק.‬
‫רצית אותו כל הזמן, נכון? ידעתי.‬
‫רואה? אתה שוב צודק.‬
‫לא ייאמן. אני שמחה שלא התחתנו.‬
‫זו הקלה, את יודעת?‬ ‫-יופי.‬
‫יופי. אני חופשי כמו ציפור.‬ ‫-נהדר.‬
‫לא אכפת לי ממך.‬ ‫-ואני מתפללת למענך.‬
‫בניגוד לזוגיות שלנו,‬ ‫אני מקווה שבזוגיות הבאה שלך‬
‫תתבגר קצת ותפסיק להתנהג כמו ילד, עומר.‬
‫בוא אליי, חמוד. בוא!‬
‫אני שונא אותך.‬ ‫-תחזיר את באדי פנימה.‬
‫באדי!‬
‫תיכנס.‬
‫להתראות, חמוד שלי.‬ ‫-להתראות, עומר.‬
‫פשוט עזבת, באדי.‬
‫פשוט עזבת.‬
‫אנחנו לא צריכים אהבה מאף אחד.‬
‫אל תטפח תקוות, אחי.‬
‫ליילה לא תהיה גם שלך.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-אתה רוצה לדעת?‬
‫אל תחכה סתם.‬ ‫אולי יהיה לך סיכוי אחרי עוד כמה עומרים.‬
‫מספיק!‬
‫סארפ!‬
‫אני אהרוג אותך!‬
‫חתיכת אפס!‬ ‫-הצילו! בבקשה, שמישהו יעזור!‬
‫תפסיק, גבר!‬ ‫-תירגע.‬
‫אני אהרוג אותך!‬ ‫-מספיק!‬
‫אני אהרוג אותך! אני רציני! עזוב אותי!‬
‫תירגע.‬ ‫-אני אהרוג אותך!‬
‫עומר, מספיק!‬
‫מבחינה מדעית, אהבה היא תהליך פיזיולוגי.‬
‫אז רגשות הם אך ורק תוצר של כימיקלים במוח.‬
‫המוח פועל מאחורי הקלעים וקובע במי נתאהב.‬
‫אדרנלין ונוראפינפרין מאיצים את הדופק.‬
‫ודופמין יוצר תחושת אופוריה.‬
‫רמות סרוטונין גבוהות גורמות אושר,‬ ‫ואוקסיטוצין מחזק את הקשר.‬
‫זהו זה. זה הכול.‬
‫זו הכימיה של האהבה. נכון.‬
‫כן, זה פשוט מאוד.‬
‫אז זה לא סיפור גדול. הכול כימי.‬
‫וככל שהזמן עובר במערכת יחסים,‬ ‫אני מניחה שהתגמולים הכימיים נחלשים,‬
‫אז ההתרגשות פוחתת.‬
‫נכון. זה באמת פשוט מאוד.‬
‫אתה צוחק עליי.‬
‫אבל כשחושבים על זה ככה, זה כואב פחות.‬
‫ועכשיו…‬
‫עדיין כואב לך?‬
‫זו לא הנקודה. הנקודה היא ש…‬
‫הכימיקלים והאותות החשמליים במוח שלי‬
‫גרמו לי לתת לך יחס מועדף מההתחלה.‬
‫וזה מלחיץ אותי מאוד.‬
‫אין סיבה.‬
‫נחמד מאוד לקבל ממך פרחים‬ ‫כל יום בשעה קבועה,‬
‫אבל ברגע שלא אקבל אותם,‬ ‫רמות הסרוטונין שלי ירדו.‬
‫או שאתרגל לזה כי אקבל אותם כל יום.‬
‫אז את רוצה שאהיה יותר יצירתי.‬
‫נחמד שאתה משקיע מאמץ. ממש נחמד.‬ ‫אבל מה שחשוב זה עקביות.‬
‫אני חושבת שאינטליגנציה היא הדבר הכי סקסי.‬
‫הבנתי אותך.‬
‫טוב, אני לא רוצה שזה יהיה‬ ‫כמו מערכות יחסים אחרות.‬
‫אם נחווה משהו,‬ ‫אני רוצה שזה יקרה באופן טבעי.‬
‫אנחנו חווים משהו מהיום שנפגשנו, לא?‬
‫אבל עדיין נותרו שאלות ללא מענה.‬
‫בסדר. בואי נענה עליהן.‬
‫מתי ניפגש?‬
‫בוא נראה.‬
‫לא הערב.‬ ‫אנחנו פוגשים את החבר של פונדה הערב.‬
‫מחר…‬
‫אני נוסעת לאנקרה עם שייאז.‬
‫אנחנו חותמים על החוזה של המסעדה החדשה שלו.‬
‫למחרת אני עושה לבאדי אמבטיה.‬ ‫-שישי?‬
‫שישי מתאים לי.‬ ‫-יופי. אז ניפגש בשישי אצלי.‬
‫לא במלון החווה. בבית שלי.‬
‫אני מוזמנת למערה של באטמן, מה?‬
‫חייבים להתחיל איפשהו.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫נתראה.‬ ‫-נתראה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫קמת מוקדם. עוד לא צהריים אפילו.‬
‫את יפהפייה אבל אכזרית, גברתי.‬
‫מה שלום הקטנצ'יק?‬
‫בודד.‬
‫הסניף החדש של "פייד אין" בבוספורוס‬ ‫לא משאיר לי זמן.‬
‫מתי סגרנו אתמול בלילה?‬ ‫הלקוח האחרון עזב רק בשלוש.‬
‫לא הלכתי הביתה. באתי ישר אלייך.‬
‫תבוא מוקדם הערב. אני מבשלת.‬
‫את מפתה אותי עם ארוחת ערב זוגית?‬ ‫-לא.‬
‫אני מזמינה גם את ג'ם.‬
‫ברור, תזמיני את ג'ם.‬
‫זה לא יהיה אותו הדבר בלעדיו. הוא הבן שלנו.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-סליחה שאיחרתי. הייתה לי פגישה.‬
‫זה בסדר.‬
‫מה קרה לך בפרצוף?‬
‫חטפתי מכה.‬
‫עשית תאונה?‬ ‫-הוא נתקל בעומר.‬
‫מחוץ לבניין שלך. תראי.‬
‫רק בזכות מר ג'אן‬ ‫לא נשארנו בתחנת המשטרה עד הבוקר.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫טוב, עומר הוא נקמן.‬
‫אבל למה? למה זה קרה?‬
‫אולי כי הוא מניאק?‬
‫טוב, עדיף לא לנסח את זה ככה.‬ ‫-בואי נגיד שיש לו בעיות שליטה בכעסים.‬
‫הוא צעק ברחוב, "ליילה לא תהיה שלך".‬
‫מטורף!‬
‫מטורף.‬
‫הוא השתגע לגמרי.‬
‫בכל מקרה, זה נגמר.‬
‫מוראט, מה על סדר היום?‬ ‫-יש…‬
‫לא, לא זה. נתחיל בתיק הזה.‬
‫בדיוק דיברנו עליו.‬ ‫-סליחה, בסדר.‬
‫בליז שואלת מאז החתונה,‬ ‫"מה היה בסרטון? זה היה קשור לליילה?"‬
‫עכשיו שהיא שמעה את זה בעצמה,‬ ‫היא בטח חושדת עוד יותר.‬
‫מה זה השטויות האלה, אסרה? זה באמת קורה?‬
‫הם סתם תחרותיים.‬ ‫הם מתחרים זה בזה מאז שהם היו ילדים.‬
‫אין סיכוי שזה קשור אליי.‬
‫אין לזה שום קשר אליי.‬ ‫-טוב, עדיף לא להתעסק בזה יותר.‬
‫למה שנתעסק בזה בכלל?‬
‫זה פשוט מגוחך. למה שנתעסק בזה?‬
‫למה את עושה מזה עניין?‬
‫זה לא קשור אלייך.‬
‫מותק.‬ ‫-אני באה.‬
‫מוכנה?‬
‫היי!‬
‫שלום.‬ ‫-ברוכים הבאים. תיכנסו.‬
‫שלום.‬ ‫-תיכנסו.‬
‫טואן, כולם. כולם, טואן.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום, אני ליילה. נעים מאוד.‬ ‫-שלום. אני טואן.‬
‫הוא ממש חתיך!‬
‫אלוהים!‬ ‫-אמרתי את זה בקול רם, נכון?‬
‫טואן.‬ ‫-שלום.‬
‫ואתם זוהרים. באמת, ההילה שלכם מושלמת.‬
‫ואו!‬ ‫-ואו.‬
‫קדימה.‬ ‫-בואו.‬
‫קדימה, בואו. בואי גם את.‬
‫לא היית צריך להביא כלום. תודה.‬ ‫-איזה מתוק.‬
‫בבקשה.‬ ‫-הם מהגינה של טואן.‬
‫הוא מגדל אותם בעצמו.‬
‫חבר'ה, אלה עלי התה המיוחדים שלי.‬ ‫-הריח מעולה.‬
‫וזה…‬ ‫-מה זה?‬
‫תמצית קקטוס. הבאתי אותה מפרו.‬ ‫-תראה לי. אני סקרנית.‬
‫יש לזה גם ריח טוב. תראי.‬
‫הריח מעניין מאוד.‬ ‫-תביא לי.‬
‫לא חשבתי שזה יהיה הריח.‬ ‫-תריחי.‬
‫מעניין.‬
‫בפרו קוראים לזה "צמח הנפש".‬
‫מעניין.‬
‫ואיך משתמשים בו?‬
‫מי זה?‬
‫אני באה.‬
‫תודה, מר ארקאן.‬
‫בוקר טוב, באדוש.‬
‫בוקר טוב.‬
‫מה שלומך?‬
‫ליילוש, מה תשתי?‬
‫כלום. אני צריכה לנסוע לאנקרה מחר על הבוקר.‬
‫אז מיץ קקטוס.‬
‫בסדר, אני אטעם.‬ ‫-הנה. קחי, מותק.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה, מותק.‬ ‫-לחיים.‬
‫זה קצת מריר, לא?‬ ‫-כן.‬
‫הייתם מחוקים לגמרי.‬
‫לא שתיתי, אבל…‬
‫כן. אני יודע.‬
‫ג'ם, מה אתה עושה?‬
‫ממש כיף לנו, ג'ם. חבל שאתה לא כאן.‬
‫"צמח הנפש", מה?‬
‫זה דפק לנו את הראש.‬
‫דפק לנו את הראש לגמרי.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫השתגעת?‬
‫אני שמח שהייתי הראשון שחשבת עליו במצב הזה.‬
‫אז אני רוצה להודות‬
‫לכל האותות החשמליים והכימיקלים.‬
‫תצחק עליי כמה שאתה רוצה.‬
‫זכותך, מותר לך. אתה צודק.‬
‫חמוד שלי, שכחתי להוציא אותך לטיול.‬
‫האכלתי את כבודו והוצאתי אותו בבוקר ובערב.‬
‫טיפלתי בזה.‬
‫אני לא יודעת מה לומר.‬
‫תודה רבה.‬
‫קדימה, תאכלי. שלא תפספסי את הטיסה שלך.‬
‫שכחתי מהטיסה!‬
‫שייאז.‬ ‫-פייאז.‬
‫רגע. ג'ם מורטאן הכין לך חביתה?‬
‫אני לא אשכח את הבגידה הזאת, ליילה.‬
‫והיא הייתה ממש טעימה.‬ ‫-שקט! מספיק.‬
‫אבל כשהתעוררתי וראיתי אותו אצלי בבית,‬ ‫חשבתי שאני חולמת.‬
‫לא האמנתי שזה אמיתי. הייתי בהלם!‬
‫אז כמה "צעדות בושה" עשית מול ג'ם מורטאן?‬
‫מה?‬ ‫-די. אל תשאל בכלל.‬
‫אני אפילו לא רוצה להיזכר בפעם הראשונה.‬
‫אבל את יודעת משהו?‬
‫בדרך כלל את שולטת בעצמך,‬ ‫את לא נכנעת לרגשות שלך,‬
‫ובכל פעם שאת משחררת שליטה,‬ ‫איכשהו את תמיד איתו בסוף.‬
‫האמת, אתה צודק.‬
‫אולי זה סימן.‬
‫"אולי"?‬
‫תפקחי כבר את העיניים, ליילה. ברצינות.‬
‫בסדר, אני אזרום עם מה שיבוא.‬
‫תזרמי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני נשבע שהם עושים לי דווקא.‬ ‫שיזדיינו כולם.‬
‫ולדעתי הבחור הזה‬ ‫צמוד לליילה בכוונה, כדי שתקנא.‬
‫מי? תביא לראות.‬
‫הנה.‬ ‫-טואן ארל.‬
‫כתוב פה, "פילוסופיה, סוציולוגיה, לוגיקה".‬
‫אחלה שורה.‬ ‫-ואו! יש לו 468,000 עוקבים.‬
‫למה הוא מפורסם? אני לא מבין.‬
‫אני אבדוק.‬ ‫-מה הקטע שלו?‬
‫ואו! אחי, הוא קואצ'ר.‬
‫ואו!‬ ‫-הוא סוג של יוגי או משהו כזה.‬
‫יוגי בתחת שלי.‬
‫תביא לראות. תראה לי.‬ ‫-אחי, הוא לא החבר של ליילה.‬
‫תראה. היד שלו על הכתף של פונדה.‬
‫רואה? הם מתנשקים.‬ ‫-מה? תביא לראות.‬
‫רגע.‬
‫פאק.‬ ‫-אחי, תסתכל על הכביש!‬
‫מתי החלפת מכונית?‬
‫לא החלפתי. המכונית הקודמת שלי בחנייה.‬
‫בהתחשב בנסיבות, לא הייתה לנו ברירה.‬
‫אה, נכון. אין מקום לכיסא בטיחות‬ ‫במכונית הקודמת.‬
‫אוף! יש לי כזה כאב ראש.‬
‫מה קורה? למה הכביש חסום?‬
‫כנראה הייתה תאונה.‬
‫תנסה לעבור לנתיב הימני. הוא נראה פתוח.‬
‫סע!‬
‫זהירות, אחי. מה לעזאזל…‬
‫הוא עבר נתיב בלי לאותת.‬ ‫מה הייתי אמור לעשות?‬
‫תראה באיזה מצב האוטו.‬
‫לעזאזל, אחי. זה אמיתי?‬ ‫-תגיד לי אתה. תסתכל על זה.‬
‫אחי, אתה לא…‬ ‫-זוז כבר! אנחנו נפספס את הטיסה.‬
‫תפסיק לצפור! אתה לא רואה מה קרה לאוטו?‬
‫מה הקטע?‬ ‫-מספיק. בסדר.‬
‫מה לעזאזל אמרת? אני אהרוג אותך!‬ ‫-התנגשת באוטו שלי ואז…‬
‫את מי תהרוג? האוטו נדפק לגמרי.‬
‫בוקר טוב, מר ג'אן.‬ ‫-מרווה.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫איפה כולם?‬ ‫-אין פה אף אחד חוץ מבליז.‬
‫שמעתי שהם שוב התמסטלו אתמול בערב.‬
‫בליז.‬
‫אני מעביר את החברה על שמך.‬
‫היא חירשת לגמרי.‬
‫היא לא שומעת אותי.‬
‫היא שומעת רק את החד-תאיים האלה.‬
‫עומר, ג'ם.‬
‫אבל לא אותי.‬
‫מה אתה רוצה שליילה תשמע?‬
‫כלום.‬
‫אני רק רוצה שהיא תהיה לידי. זה מספיק.‬
‫- סינאן -‬
‫שיט, הוא לא עונה. פאק.‬
‫הבחור הזה תקף אותי ואיים עליי.‬ ‫-הוא משקר, אדוני השוטר.‬
‫מי משקר?‬ ‫-הוא בעט לי בפנסים. אני אראה לך.‬
‫הוא מעכב אותנו כאן כבר חצי שעה.‬
‫אני ממהר לטיסה. אני…‬
‫מה לא ברור? אני חייב להספיק לטיסה.‬ ‫-אל תעשה בעיות.‬
‫מספיק!‬ ‫-אתה רואה, אדוני השוטר?‬
‫תירגע. אל תתנגד!‬
‫בבקשה, לא. אני מתחנן.‬ ‫-אדוני, הוא חייב להספיק לטיסה.‬
‫זה לא הכרחי.‬
‫באדי, אהבה שלי!‬
‫אני כל כך עייפה, חמוד שלי.‬
‫אני אוציא אותך לטיול,‬ ‫ואז נתכרבל ונלך לישון.‬
‫למה יש לך ריח טוב?‬
‫בוא הנה.‬
‫מוזר.‬
‫לא משנה. בוא.‬
‫- אני מניח שעכשיו שאת פנויה מחר בערב.‬ ‫למה לחכות עד שישי? ג"מ -‬
‫ג'ם מורטאן רחץ אותך?‬
‫ג'ם מורטאן רחץ אותך, מה?‬
‫הוא אמר שהוא שמח מאוד לפגוש אתכם.‬ ‫הוא אומר שאנחנו קבוצה אנרגטית מאוד.‬
‫- ג'ם: תהיי מוכנה ב-20:00?‬ ‫ליילה: בטח -‬
‫הוא מת עליכם.‬
‫ואנחנו מתים עליו.‬ ‫ליתר דיוק, כמעט מתנו בגלל הקקטוס שלו.‬
‫חוץ מבליז. את חכמה יותר מכולנו.‬
‫למה? נהניתם מאוד.‬
‫שחררתם לחצים. נרגעתם לגמרי.‬
‫אני לא זוכר כלום.‬
‫שכבתי במיטה כמו שק כל היום,‬ ‫לא יכולתי לפתוח את העיניים.‬
‫חבר'ה, בואו נדבר קצת על החוק, בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-בבקשה.‬
‫יופי. ליילה, איך היה באנקרה?‬
‫- ג'ם: מקליד… -‬
‫ליילה.‬
‫אנקרה? עיר הבירה?‬
‫חתמנו על החוזה.‬ ‫-נהדר.‬
‫מה קורה איתך? אתה כאן, ולא באת להגיד שלום?‬
‫סליחה.‬
‫רציתי לראות קודם את הסוסה שלי.‬ ‫המרוצים מתקרבים.‬
‫ועזבת אותנו בארוחת הערב אתמול.‬
‫מה שלום שניכם?‬
‫קצת כואב לי הגב היום, אבל אנחנו בסדר.‬
‫זה בטח בגלל חוסר פעילות.‬ ‫אני לא עושה כלום כל היום.‬
‫זה דווקא טוב. תיהני מזה.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫- ליילה: מה התחלת לכתוב? למה הפסקת? -‬
‫סליחה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫- מצבי הנוכחי: -‬
‫מה את עושה?‬
‫צילמתי משהו שלא ראיתי כבר שנים.‬
‫אני מכירה את החיוך הזה, ג'ם.‬
‫אתה מאוהב.‬
‫נראה שהכול שונה לגמרי עם ליילה.‬
‫אני ממש רוצה שזה יהיה שונה.‬
‫אני רוצה שהכול יהיה אמיתי.‬
‫דיברתי עם גברת אויה.‬
‫היא דואגת לי.‬
‫שנפתיע אותה בשבוע הבא?‬
‫אני לא יכול לנסוע לשום מקום כרגע,‬ ‫אבל את מוזמנת לנסוע עם פייאז.‬
‫- ליילה: ??? -‬
‫תסלחי לי.‬
‫- ג'ם: מצבי הנוכחי:‬ ‫פנתילאמין + נוראפינפרין + דופמין -‬
‫הקקטוס. זה בא בגלים.‬
‫חברים יקרים, יש משהו שאני צריכה לעשות.‬ ‫אני זזה.‬
‫זה משהו שאת צריכה שנעזור לך בו?‬ ‫-לא.‬
‫אז שלום לכולכם.‬
‫ביי, מותק.‬ ‫-נתראה אחר כך.‬
‫באדי, אתה הולך לדודוש לסוף השבוע.‬
‫אתה תהיה אצלו, בסדר?‬
‫אז אני מבין שלא תישני בבית.‬ ‫-מה אתה, אימא שלה?‬
‫הוא עושה את זה גם לי.‬ ‫-מה זה עניינך?‬
‫תפסיק כבר לעשות את זה!‬
‫אבא של עומר מתקשר.‬
‫ועומר מתקשר אליי.‬
‫הוא שוב עשה סצנה, ועצרו אותו. סינאן התקשר.‬
‫למה לא אמרת כלום, אחי?‬ ‫-שיסבול.‬
‫עומר לא טס לדובאי אתמול?‬ ‫-שלום, עומר.‬
‫שלום, מר אלטו.‬
‫והוא גם תקף את השוטרים.‬ ‫-מה?‬
‫טוב, אז ברור שעצרו אותו.‬
‫לעזאזל איתך, בנאדם.‬
‫"אל תאשים את הגורל. עשית את זה לעצמך."‬
‫כמובן. אנחנו נטפל בזה.‬
‫את תשלמי על זה, ליילה.‬
‫היא סיבכה את הבן שלי בצרות.‬
‫די, בחייך.‬
‫תודה.‬
‫אסור לך לצאת מהבית במשך חודש.‬
‫שוטרים יבואו לביקורת כל יומיים-שלושה.‬
‫אתה תהיה במעקב 24 שעות ביממה, אז תיזהר.‬
‫לעזאזל, חודש. איך נדפקתי.‬
‫הודעת לאנשים בדובאי?‬ ‫-לא, ברור שלא.‬
‫אחי, אני לא יודע מה לעשות.‬
‫מי יחכה לי חודש?‬
‫אם הם יגלו, הם יפטרו אותי.‬
‫היית צריך לחשוב על זה לפני שתקפת אנשים.‬
‫תפסיק, חמוד. די!‬ ‫אל תשחק עם זה. זה לא צעצוע.‬
‫אתה יכול להזיז אותו? באדי, די.‬ ‫-בוא הנה, חמוד.‬
‫למה באדי אצלך?‬ ‫-ליילה עסוקה.‬
‫הנה השמלה!‬ ‫-היא מהממת!‬
‫לכי קצת אחורה, שאני אראה הכול.‬
‫אילו נעליים את נועלת?‬ ‫-הנעליים האלה.‬
‫מושלם.‬ ‫-מדהים.‬
‫באמת? טוב, אז אני זזה.‬
‫תסתכלי טוב-טוב על הכול, בסדר?‬
‫כשאשאל אותך, אל תגידי שלא שמת לב.‬
‫בסדר!‬
‫מה? זה היה באדי?‬
‫הכלב של טואן.‬ ‫-את אצל טואן?‬
‫תמסרי לו ד"ש. תקשיבו, אל תתפרעו יותר מדי.‬
‫לא, ברור. זה לא יחזור על עצמו. אין סיכוי.‬
‫תיהני, ליילה.‬
‫תמסרי ד"ש לג'ם.‬ ‫-נשיקות!‬
‫שתתבייש.‬
‫היא סיבכה את הבן שלי בצרות,‬ ‫ועכשיו היא עם הגבר הזה?‬
‫לא, גברת נורהאן, זה לא ככה. חכי רגע.‬
‫הם שיחקו בחיים של הבן שלי.‬ ‫הם הרסו את הבריאות הנפשית שלו.‬
‫תסלחי לנו, אנחנו צריכים ללכת, נכון?‬
‫אימא, בבקשה. מספיק.‬
‫הבן שלך לא מסוגל לשלוט בעצמו ובעצבים שלו.‬
‫אל תאשימי אחרים.‬
‫כולם מבצעים פשעים אחרי פרידה?‬
‫אבא, בבקשה.‬ ‫-בסדר. שוב, שיהיה רק טוב.‬
‫שנלך?‬ ‫-תנסה להישאר רגוע, עומר. בסדר?‬
‫כן, תשתה הרבה תה צמחים.‬
‫בנות, אני צריך לבקש מכן טובה.‬ ‫אל תספרו לליילה, בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-כאילו אכפת לה!‬
‫גברת נורהאן, בבקשה.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫באתי עם עלה של זית.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫תודה.‬
‫הבית שלך ממש מדהים.‬
‫תודה.‬
‫כן.‬
‫הבית הזה צועק, "אני הבית של ג'ם מורטאן".‬
‫אני בטוחה שעיצבת אותו בעצמך.‬
‫כן. השיפוץ בדיוק נגמר.‬
‫את האורחת הראשונה שלי.‬
‫בואי נשתול את זה יחד מחר.‬
‫אז אתה בטוח שאישאר לישון?‬
‫בואי נגיד שאני מקווה.‬
‫תודה.‬
‫ג'ם, יש לך חברים?‬
‫כן, יש לי.‬
‫אז למה אני לא מכירה אותם?‬ ‫למה לא פגשתי אותם?‬
‫אני אכיר לך את כולם. זה ישמח אותך?‬
‫מאוד.‬
‫אני אשמח מאוד.‬
‫ואת? יש לך חברים?‬
‫כן. אנחנו מבלים יחד כל הזמן.‬ ‫אתה יודע את זה.‬
‫הם הקולגות שלך.‬
‫לא.‬
‫לא. כלומר…‬
‫סארפ, למשל, הוא חבר שלי מהלימודים.‬
‫האמת היא שבהתחלה ממש לא הסתדרנו.‬
‫הוא ועומר היו חברי ילדות. גם מוראט.‬
‫שלושתם היו חברים.‬ ‫למעשה, סארפ הכיר לי את עומר.‬
‫מוראט ואסרה כבר היו זוג. אז…‬
‫פתאום הפכנו לחברים קרובים מאוד. התחברנו.‬
‫פונדה.‬
‫כשפונדה התחילה לעבוד במשרד,‬ ‫היא הפכה לחברה קרובה שלי.‬
‫למעשה…‬
‫כן, הכול פשוט קרה איכשהו.‬
‫אבל הסתדרנו ממש טוב.‬
‫אני חושבת שיש לי הרבה מזל.‬
‫מעולם לא נזקקתי לחברים נוספים.‬
‫כמובן, היו לי גם חברי ילדות,‬
‫אבל כל הזמן עברתי ממקום למקום,‬
‫אז בסופו של דבר איבדנו קשר.‬
‫איבדתי קשר כמעט עם כולם.‬
‫הדוד שלי. הדוד שלי הוא החבר הכי טוב שלי.‬
‫גם עומר היה פעם החבר הכי טוב שלי.‬
‫הכול נראה נהדר, דרך אגב.‬
‫את נראית נהדר.‬
‫קודם העלבת אותי, ועכשיו אתה מנסה להתחנף.‬
‫אמרת שאין לי חברים אמיתיים.‬ ‫-לא אמרתי את זה.‬
‫אמרת, "הם הקולגות שלך".‬
‫לא באת לכאן עם עלה זית?‬
‫אתה צודק.‬
‫לאחרונה נכוויתי מהאנשים הכי קרובים אליי,‬
‫אז אני קצת רגישה לגבי הדברים האלה.‬
‫סליחה.‬
‫את תלמדי לבטוח שוב.‬
‫הארוחה הראשונה שלנו לבד.‬
‫זה באמת לא ייאמן.‬
‫בשנתיים האחרונות‬
‫לא בילינו אפילו 24 שעות ביחידות.‬
‫כן.‬
‫אבל אני בטוח‬
‫שאם תבלי איתי יום שלם,‬ ‫לא תהיי מסוגלת להיפרד ממני שוב.‬
‫כן, שכחתי כמה אתה צנוע.‬
‫גברת סולמז?‬
‫סליחה, מר ג'ם, אבל חשבתי שתרצה לדעת.‬
‫לקחו את גברת דפנה לבית החולים.‬
‫- אמבולנס -‬
‫תודה.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫- בית משפט -‬