АВТОРИ ІДЕЇ КІМ КАН-БІ ТА ХВАН ЙОН-ЧАН
МИЛИЙ ДІМ
ЗАГАЛЬНИЙ АНЕСТЕТИК КЕТАМІН
Це все, на що ти здатен?
Тоді просто помри.
Вибач.
Мені дуже шкода.
Я так просто тебе не кину.
НЕОЛЮДИНА
МОНСТЕРИЗАЦІЯ — НЕ КІНЕЦЬ
ПРИЙМІТЬ ЇЇ, І ВИ ПОБАЧИТЕ ІСТИНУ
Будь ласка, убий мене.
Що то було за оголошення?
Відпускаєш мене через нього?
Прибуло четверо чужинців.
Схоже, вони здатні чинити опір монстеризації.
Рік тому
ти сховалася тут зі своєю родиною,
коли дізналася про монстеризацію сина.
Нишком проводячи сюди вцілілих,
ти, мабуть, знала, що колись тебе спіймають.
Про що ти думала, коли приводила їх?
Хіба не очевидно?
Зовні було небезпечно.
Було зрозуміло, що вони помруть…
якщо я їх не впущу.
Тоді допоможи їм востаннє.
Де вихід через неавторизовану зону?
Плануєш утекти?
Намагаюся ще раз допомогти вцілілим.
Яка прикрість.
Пані Со Лі-Кун?
Ти досі жива.
Просто відповідай на питання.
Мова піде про Сан-Вона?
Ти як думаєш?
Він ще живий.
Не віриш мені?
Твій чоловік прийшов сюди в пошуках твоєї дитини.
Не кажи дурниць.
Він мертвий.
Ти справді завагітніла?
Упевнений, незвичайною дитиною.
Мабуть, далося взнаки те, що батько був монстром.
Чи в тебе звичайне дитя?
Ось чому ти шукаєш її.
У тебе обмаль часу.
Знайди її раніше, ніж це зробить твій чоловік.
Хтозна, як він учинить?
Ти це зробив!
Ти його вбив!
Як смієш про нього говорити?
Це правда!
Я ж тобі казав.
Він був не в стані говорити.
Він мертвий.
Я бачила на власні очі.
Думаєш, я обманюю?
Я теж не міг повірити.
Але кажу тобі: він живий.
І він виглядає зовсім інакше.
Що привело тебе сюди?
Це тут ти жив?
Так, як бачиш.
Досить люб'язностей.
Настав час віддячити мені за своє життя.
Таке грубо говорити своєму старому другові.
Ти ж досі живий, чи не так?
Я виконав свій обов'язок перед тобою.
Чим ще я тобі взагалі наразі можу допомогти?
Мене дещо турбує.
Тоді я допоможу всім, чим зможу.
До речі, Сан-Воне.
Тобі не цікаво, як там Со Лі-Кун?
Вона мати твоєї дитини.
Я ж казав, що вже бачив її.
До того ж кілька разів.
Коли повернулася пам'ять, я зрозумів,
чому пішов…
до Зеленого дому.
Тоді я ще не знав, що то була Лі-Кун.
Та, може, я хотів побачитися.
А тепер?
Я радий, що не вбив її тоді.
Завдяки цьому я зможу зустрітися з дитиною.
Припустимо, Лі-Кун удалося вижити й народити дитину.
Дитині ще не виповнилося б і року.
Тут немає дітей такого віку.
Чому ти впевнений, що знайдеш її саме тут?
Вона ось-ось мала родити,
коли я востаннє її бачив.
Хочеш сказати, що дитина так швидко росла
й народилася за лічені години?
Це безглуздо.
Я породив це життя.
Незабаром вона стане найдосконалішою істотою.
І моїм наступним носієм.
Ти маєш знайти для мене спосіб покинути це тіло.
-Геть із дороги. -Даруйте.
-Пропустіть. -Відійдіть.
Боягузи.
До речі, як тебе звуть?
Я Кім Йон-Су.
Я не знаю.
Ти не знаєш свого імені?
Що таке «ім'я»?
Як тебе називає мама?
Вона мене ніколи ніяк не називала.
Сумніваюся.
Усе живе має ім'я.
Повідом, коли з'ясуєш.
Я називатиму тебе на ім'я.
Гаразд.
Ти також можеш просто його вигадати.
Це не так складно.
Я ж казав, що не брешу.
Була рада з ним побачитися?
Що він мав на увазі під полишенням тіла?
Сан-Вон здатен вселятися в інші тіла.
Здається, він намагається зайняти тіло досконалішої істоти.
На превеликий жаль для тебе,
його ціль — твоя дитина.
Як убити особливого зараженого?
Сан-Вон не один.
Якби й був спосіб, то непростий.
-Як мені це зробити? -Його неможливо вбити.
Ти ж знаєш, що прості смертні йому не рівня.
Що це ти робиш?
Відчини двері.
Схоже, відповідей я не отримаю.
Ча Хьон-Су.
Це могла б зробити інша МЛ.
Це єдиний спосіб?
Так, тож відчиняй.
Він твій коханий чоловік. Ти не вб'єш його, навіть якщо знатимеш як.
Бо не зможеш. Тепер відчини двері.
Нам Сан-Вон мертвий.
Відчини двері!
Пане.
Це вона?
Тепер він дасть нам спокій?
Не може бути.
Невже вона…
монстр?
Я…
потрібна тобі?
Так.
Я чекав на тебе.
Ти виросла такою прекрасною.
Старший сержант Так ще не віддав наказ.
Не можна діяти необачно.
Слід дізнатися, що ці виродки задумали.
Не можна сидіти склавши руки.
Вони не дадуть нам спокій.
Підводься.
Тут монстр.
Усе гаразд.
Мені просто треба дістати до серця.
До серця?
Не грайся зі мною.
Не лізь не у свої справи.
Я привів тебе не для того, щоб побачити, як ти себе вб'єш.
Ти ще багато чого не знаєш.
Особливі заражені зробили це з тобою, чи не так?
Чому тебе замкнули, а не вбили?
Можливо, я знав дещо, що вони хотіли знати.
І що саме?
Те, чого вони бояться найбільше.
Зачекай — і дізнаєшся.
Поки ти тут,
ти в безпеці.
Що в біса…
Зачекай — і дізнаєшся.
Поки ти тут,
ти в безпеці.
Що це?
Знеболювальне.
Як довго, на твою думку, ти витримаєш?
Я про це не думала.
Лі Ин-Ю.
Не треба було його будити.
Я надто виснажена для суперечок.
Тоді просто слухай.
Щойно він розплющив очі,
то намагався вбити монстра й мене.
Він більше не той, хто врятував ту жінку.
Я розумію, що Хьон-Су десь там.
Але річ у тім,
що тільки він сам може врятувати себе.
Нам його не повернути. Його поглинуло чудовисько!
Якби він повністю перетворився на монстра,
я б визнала твою правоту.
Але я бачила, як він вернувся.
Знаючи це, як я можу…
Ин-Ю.
Якщо ти не зупинишся…
то дійсно можеш померти.
Відмова від родини та вбивство близьких…
ось що робить монстеризація.
Якщо ти теж загинеш…
Я не можу його покинути.
Я перед ним у боргу.
І лише завдяки йому ми досі живі.
Подумаймо про це.
Босе.
Вибач, що не дотримала слова.
Знаю, ми пообіцяли…
убити одне одного, якщо хтось стане монстром.
Вибач, що відступила.
Вибач…
що була вперта…
і збрехала тобі.
І…
Вибач, що покинула тебе.
Пробач…
за бажання знову жити.
Ти ж мене чув, так?
Ван Хо-Сане!
Чув, як я тебе кликала, еге ж?
Ти боровся з усіх сил…
і помер переможцем.
Я спробую бути схожою на тебе.
Ха-Ні.
Проживи гарне життя.
Гаразд.
То який тепер план?
Підемо на стадіон.
Що?
Не хвилюйся.
Усередину не заходитимемо.
Лі-Кун уже мала б прибути.
Якщо підемо зараз, зустрінемося з нею зовні.
Як щодо тебе?
Знаєш, тамтешнє життя не було для мене раєм.
Хьон-Су та Лі-Кун донині жили разом.
Я хочу прилучитися.
Так буде правильно.
Нам з тобою слід іти кожному своєю дорогою.
А як же Хьон-Су?
У такому стані його не забереш.
Хто куди зібрався?
Тобі не обов'язково знати.
Ти підеш туди, куди я.
Мене ти не вб'єш, еге ж?
Річ не в тім, що ти мене жалієш.
Просто не зможеш.
Що?
Ти зараз розгублений.
Думав, можеш робити все, що заманеться, але це не так.
Чи я помиляюся?
Досить.
Ча Хьон-Су.
Ходімо зі мною.
Ти ж не зайнятий, так?
Прошу, ходімо зі мною, Хьон-Су.
Цікаво.
Я прокидався рівно три рази,
і щоразу ти була поруч.
Ча Хьон-Су.
Цікаво, чому ти залишилася.
Я чекала на тебе.
Чекала на мене?
Чи на Ча Хьон-Су?
Як тобі таке?
Я подбаю, щоб Хьон-Су не прокинувся.
А ти спробуй розбудити його.
У тебе є три дні.
Якщо тобі вдасться,
я його відпущу.
Ти серйозно?
Згодом дізнаєшся.
Куди б ми не йшли, показуй шлях.
Я за тобою.
Що це?
-Неси. -З якого дива?
Ти погодився йти,
тож мусиш допомогти.
Ти йдеш із нами?
Чудовий вибір.
Бути самотнім воїном невесело.
Кажу з власного досвіду.
Ходімо вже.
Нарешті ми зустрілися.
Хочу відрекомендуватися.
Я…
твій батько.
Батько?
Що це значить?
Це означає, що я створив тебе.
Мама тобі не казала?
Здається, нам є що обговорити.
Поки що залишимося тут.
Це…
твій ігровий майданчик.
Можеш робити що завгодно.
Усе, що забажаю?
Авжеж.
Але скажи мені.
Чому ти сама?
Де твоя мама?
Мертва?
Тепер вона монстр.
Мені прикро це чути.
Відтепер
я дбатиму про тебе.
Схоже,
з Памсома дехто втік.
Вона сказала, що впорається,
тож я їй повірив.
Мені слід було переконатися.
Постав її коло головних воріт.
Коли ті солдати повернуться…
убий їх усіх.
Цього разу з тебе очей не спустять.
Не видай себе під час стеження.
Знаю, що не слід, але важко не хвилюватися.
Щодо чого?
Він знайшов своє дитя й має ще лише заволодіти її тілом.
Непередбачуваних проблем виникнути не повинно.
І незрозуміло, хто ця дитина.
Просто слідкуй за ними.
Гаразд.
Назад.
Ти дуже гарненька, сонечко.
Я не хочу тебе вбивати.
Тож просто йди геть.
Не роби того, чого не хочеш.
Життя й без того коротке.
Тому я піду.
Ворота відчинені, тож мені треба додому.
Господи!
Що ти робиш?
Відпусти мене!
Будь ласка!
Боляче!
Чому похнюпився?
Через ту малу?
Того чоловіка звали Сан-Ук, так?
Він справді її батько?
Значить, вона нас покине?
Напевно.
Відстій.
Хіба ви не близькі?
Приглянь за нею, добре?
Вона намагалася втекти.
Що?
Ти здуріла? Нащо намагалася втекти?
Думала, можу повернутися додому, якщо ворота відчинені.
Так сказала пані Ча.
Ти, мабуть, знущаєшся.
Годі тобі.
Що таке?
Боїшся?
Тому не можеш зайти?
Ні.
Я вагаюся, бо будь-якої миті можу тебе вбити.
Тоді вперед.
Зроби це.
Роби що хочеш.
Не треба бруднити руки кров'ю.
Ти ж не хочеш, щоб це сталося так швидко?
Яку гру ти затіяла?
Подумай над цим.
Тоді ти дізнаєшся…
якою для мене буде…
найболючіша смерть.
Просто скажи ці слова.
«Пробач мені. Я не хотіла зробити тобі боляче».
Оце й усе, що я хочу почути.
Мені не потрібне твоє прощення.
Чому?
Бо навіть я…
не пробачу собі цього.
Де сержант Так?
Ось її відповідь на ваше запитання.
Що це?
Мапа стадіону.
Навіть неперевірена зона позначена.
Вона ніколи не була боягузкою.
Мабуть, хотіла взяти на себе відповідальність.
Де Хьон-Су?
Я думав, він із тобою.
Ти його не бачила?
Ні.
Він буде тут.
У нього немає причин тікати.
Тож розслабся й поїж.
На нас чекає довгий шлях.
Невже його стиль такий же відстійний, як і його особистість?
Серйозно?
Їсте без мене?
Ти теж хочеш поїсти?
Авжеж. Думали мене не запрошувати?
Зав'язала з наркотиками?
Не катуй себе так.
Хоча можеш продовжувати.
Відвали.
Куди ти?
Тобі знадобиться дещо, щоб одужати.
Ти хоч знаєш, що шукати?
Просто підбиратиму все, що побачу.
Ти повертайся. Я скоро буду.
Можна дещо запитати?
Це ти…
вбив пана Кіма?
Хто це?
Того дня ти врятував Ин-Ю.
Цей ідіот рятував її безліч разів.
Людей він не вбиває.
Ти мав би вже знати.
Чекай.
Маєш на увазі того збоченця?
Навіть Ча Хьон-Су тоді втратив розум.
Добре, що той чоловік уже перетворився на монстра.
Інакше він би плакав ночами через убивство людини.
Отже, у нього були симптоми.
Вона…
тобі подобається?
Що?
Ча Хьон-Су подобається.
Він просто приховує свої почуття
та в'ється навколо неї, як боягуз.
А як щодо тебе?
Де Ин-Ю?
Це воно?
Про що думаєш?
Ти не боїшся того,
що я можу сказати?
Аж ніяк.
Зрозуміло.
Мама завжди боялася, бо я не така, як вона.
А ти, тату?
Ти не проти того, ким я є?
Авжеж ні.
Так ти ще прекрасніша.
Ти казала, що монстри тебе не кривдять.
Покажи.
Якщо добре впораєшся…
я подбаю, аби ти ніколи не відчула болю.
І зроблю тобі подарунок.
Подарунок?
Усе, що забажаєш.
Тільки скажи.
Я завжди буду поруч.
Не буди мене…
Прокидайся. Нумо гратися.
Нумо гратися.
Прокидайся.
Трясця.
Де ж вона, чорт забирай?
Переклад субтитрів: Наталія Боброва