АВТОРИ ІДЕЇ КІМ КАН-БІ ТА ХВАН ЙОН-ЧАН
МИЛИЙ ДІМ
Я не стрілятиму.
Лише заберу малу.
-Лі-Кун, це я — Ин-Ю. -Геть від неї!
Іди сюди.
Негайно!
Ще побачимося.
Лі-Кун.
Я туди не піду.
І не треба мені допомагати.
Удай, що не бачила мене.
Чекай.
Я маю в тебе дещо запитати.
Зажди!
Стривай. Ні.
Це небезпечно. Не йди.
Я казала, що вб'ю, якщо станеш на шляху.
Сину мій…
Мій дорогоцінний сину…
Ти досі хвора?
Ні.
Так.
Ти хвора.
Ти завжди хвора.
І мене це засмучує.
Знаю.
Але…
Мені вже краще.
Я більше не кашляю кров'ю
й живіт не болить.
Глянь, зуби теж відросли.
Мені вже краще.
Я маю…
тобі допомогти.
Ні, я можу це зробити.
Чун-Ілю…
Я зроблю все, щоб тебе вилікувати!
Я…
приніс тобі ліки.
ГЕРБІЦИД
Чун-Ілю, це…
Якщо помреш, то тобі вже не буде погано.
Чого ти?
Мені вже краще.
Ти дуже нестабільна.
Одужуєш, а потім знову хворієш.
Завжди так.
Чун-Ілю…
Кажу тобі: мені вже краще.
Мамо.
Твоя смерть покладе цьому кінець.
Я зможу.
Я хороший хлопець.
Чун-Ілю, отямся.
Пий.
Чун-Ілю…
Замовкни й пий.
Мамо.
Мамо?
Ти мертва?
Ти вже не хвора, чи не так?
Глянь, я зробив це.
Молодець.
Чому ти не мертва?
Чому ти досі жива?
Якщо не помреш, ти захворієш!
Умри!
Та помри ти вже!
Умри!
Чун-Ілю.
Вибач…
Я була тобі таким тягарем.
Чорт!
Прокляття!
Ти не знайдеш її в темряві.
Вона вже…
Відпусти!
Відпусти мене!
Я сказала: відпусти!
Відпусти!
Нарешті я її зустріла.
Я не можу її отак відпустити.
Тому годі заважати.
Присягаюся, я вб'ю тебе, якщо знову підеш за мною.
Чекай.
Відпусти.
Ні.
Відпусти, або ми обоє помремо.
Тримайся міцно!
Я потягну тебе на рахунок три.
Розстав ноги в боки й тримайся.
Чекай.
На дні щось є.
Обережно.
Я відпущу…
на три.
Тримайся ближче до стін.
Один, два, три.
Це був О Чун-Іль.
Я просто хотів його стимулювати. Не знав, що він отак вибухне.
У його крові виявлені ознаки монстеризації,
але жодних симптомів не було.
Були ознаки монстеризації,
але без симптомів на кшталт крові з носа чи галюцинацій.
Я мав бути з ним обережнішим.
Я нарешті знайшов зразок і надто захопився, як ідіот.
Досить.
Схоже, ти помилився.
Що?
О Чун-Іль прийшов до мами.
У неї були симптоми й пішов процес монстеризації,
і вона вбила власного сина в нестямі.
Ти, докторе, побачив і повідомив про це,
а чота знешкодила її.
Так?
Кому я все це кажу?
Ти погано чуєш?
Пояснити тобі ще раз?
О Чун-Іль перетворився на монстра без жодних симптомів.
І що?
Його випадок не схожий на жоден попередній.
Монстеризація й так поза межами нашого розуміння.
Коли ти притягнув мене сюди
й побудував для мене шикарну лабораторію,
я подумав, що в тебе є якась велика мета.
Чи то було напоказ?
Маєш рацію лише частково.
У тебе на обличчі написано.
Що в тебе за великий задум?
Як думаєш, чому я дав тобі вижити?
Ти символ надії…
яку люди досі не втратили.
Що ми врешті-решт подолаємо це.
-Це неправда. -Правда не має значення.
Віра має значення.
Не похитни їхню віру.
Інакше все розвалиться.
Трясця.
Залазь.
Я лише намагалася його знайти.
Не йдеш?
Поки не знайду його.
А нащо було туди ходити?
Чому ти пішла туди, де були люди?
Не треба.
Уже минув місяць?
Потерпи.
Ми майже дочекалися.
Мамо.
Мамо?
Ти тут спала?
Ти не виспалася. По обличчю видно.
Для чого тобі руки?
Лише щоб фарбуватися?
Не вмієш стукати?
Я…
Я просто хвилювалася за тебе.
Ходи до моєї кімнати, але не сюди.
Попереджаю.
Я не жартую.
Гаразд.
Іди.
Скоро переклик.
Сьогоднішнє вигнання заражених скасоване.
Минулої ночі заражена пережила монстеризацію,
і чота її знешкодила.
Просимо вас не лякатися
й бути готовими до переклику.
Кінець зв'язку.
Ви її зловили?
Даруй?
Так.
Ми можемо спати спокійно виключно завдяки чоті.
Нічого радісного в цьому немає.
Даруйте?
Померла людина.
Це був монстр, а не людина.
Грань дуже тонка.
Одна незагоєна рана — і з тобою станеться те саме.
Ходімо.
Гаразд.
До чого це все було? Ти щось чув?
Та ні.
Мабуть, на нічній зміні сталося.
Вони б нам сказали, бо завжди хваляться вбивствами монстрів.
Якщо це Так сказав, значить, так і було.
Він не вигадуватиме.
Хтозна.
Гей.
Слідкуй за словами, гаразд?
Хіба ти не бачиш, що від нас щось приховують?
Я не довіряю нікому, крім сержанта Кіма.
Як ти можеш таке казати?
Приходьте сповідуватися.
Сповідь — чудовий привід поговорити за чиєюсь спиною.
Що сталося?
Її мали випустити сьогодні вранці.
Її мали відпустити після зустрічі з Чун-Ільом!
Обіцянки в наш час майже нічого не значать.
Якого біса?
Що тут сталося?
Розкажи мені, що сталося.
Знаєш, що це?
Це Чун-Іль.
Якщо розповім, повіриш?
Ти казала, що я вартий довіри менше за всіх інших.
У тебе справді чудова інтуїція.
Чому ти так переживаєш через неї?
Ви ж навіть не були близькі.
Чи я помиляюся?
Кому я це кажу?
Дівчинка?
Так.
Нічого не пригадуєш?
Та ні.
Ти впевнений?
Йон-Сок розповів би мені про неї.
Виходить, що він не втік, так?
Тоді слід його знайти.
Я покличу хлопців…
-Це не було погоджено. -Що?
Що ти…
Я йду до старшого сержанта.
Гей, Со-Чіне.
Що?
Тільки не кажи, що ти з ним згоден.
Ні, ми маємо знайти Чон-Сока.
Тоді в чому річ?
Чота діє лише для суспільного блага.
Йон-Сок не пропав безвісти.
Він самовільно пішов.
Наразі це не більш ніж особиста прикрість.
То ми його кидаємо?
Ти казав, він буде з нами.
Ти казав, ми знайдемо й повернемо його!
Слухай, друже.
Я повернувся лише тому, що довіряв тобі.
Якби я знав, що станеться…
я б залишився шукати його.
Ми втратимо всіх наших людей, якщо вийдемо за таких обставин.
Радіоприймач і передавач у Йон-Сока з собою.
Поговоримо про пошуки, коли отримаємо сигнал.
Ти боягуз.
І нічим не відрізняєшся від Така.
Геть з дороги.
Сержанте Кіме.
Чхан-Йон зник.
А ще під час переклику виникла проблема.
Десь має бути невідомий нам вихід.
Обшукайте весь стадіон із командою вцілілих.
Якщо знайдете, заблокуйте.
Так, пане.
То Сан-Чін, Ан Тон-Кі, Лі Ин-Ю
та Пак Чхан-Йон зникли безвісти.
Вони пропустили переклик?
Так, усі вони зникли.
То Сан-Чін й Ан Тон-Кі були незадоволені забороною експедиції.
Лі Ин-Ю пішла через власні обставини.
Але головні ворота були зачинені.
Схоже, є інший вихід.
Знайдемо його й заблокуємо.
Гаразд. Уперед.
Співпрацюйте з шефинею Чі щодо блокади.
Слідкуйте за робітниками.
Сержанте.
Ви дозволятимете Чхан-Йону все, що він захоче?
Уживемо дисциплінарних заходів, коли повернеться.
Де Мін?
Не хоче йти з казарми, пане.
Спочатку знайдіть вихід.
Так, пане.
Ви сержант першого класу Кім?
Будь ласка…
знайдіть Йон-Сока.
Знайшли?
Досі шукаємо.
Тоді навіщо прийшов?
Учора стадіон покинули три людини.
Знаєш, куди й чому вони втекли?
Звинувачуєш мене в чомусь?
Я б це не знала.
Немає причини приховувати.
Ти казала, що, окрім головних воріт, виходу немає.
А тепер ми шукаємо цей вихід, якого не існує.
Старший сержанте Таку.
Скільки часу ти щодня витрачаєш за переглядом відеокамер?
Схоже, ти хочеш знати все про це місце.
Бажання бути всезнавцем —
перший крок до диктатури.
Хоча, здається, ти вже в дорозі.
А як називається, коли приховуєш інформацію
й наражаєш усіх на небезпеку?
Я знаю, що ти тут важлива фігура.
Але це не означає,
що можеш робити все, що заманеться.
Це погроза?
Я пропоную співпрацю.
Повідом, якщо передумаєш.
Вона, мабуть, мертва, так?
Хто?
Розбишака з тієї родини.
Я про попередню баламутку, Лі Ин-Ю.
Ну, хтозна?
То сталева жінка.
Вони завдають нам стільки клопоту.
Просто вдай, що шукаєш.
Якщо чота не може його знайти, то хіба нам до снаги?
До речі.
Разом із нею зник наймолодший солдат чоти.
Якщо так подумати,
схоже, ці двоє вже знали одне одного.
Невже?
Доречно ти зазначив:
було щось у тому, як він на неї дивився.
Гадаю, вони втекли.
Господи.
Навіть у такі часи кохання перемагає.
Навіщо їм узагалі тікати?
Чота ж не забороняє стосунки.
Слушно.
Виходить, вони не втекли.
Авжеж ні!
Нічого безглуздішого я в житі не чула.
Який стосунок Чхан-Йон має до цієї божевільної суки?
Ну, вони зникли приблизно одночасно…
Заткніться!
Якщо я ще раз почую цю маячню,
вам добра не буде.
Вони точно втекли.
Від неї.
Тихо.
Мамо.
Мамо!
Мамо, де в біса Лі Ин-Ю?
Прокляття.
Так чинять у кіно.
-Що ти робиш? -Мамо.
Ти була всередині?
Я почула якийсь шум усередині й занепокоїлася.
Я казала тобі сюди не приходити.
Точно. Забула.
Просто я дуже пригнічена через Чхан-Йона й Ин-Ю.
Вибач.
Я доволі довго няньчилася з тобою.
Дозволяла панувати від свого імені.
Але немає такої межі, яку б ти не перетнула.
-Мамо… -Геть звідси.
На вихід.
Забирайся геть!
Мамо.
Мамо, вибач.
Мамо, пробач. Обіцяю так більше не робити.
Мамо, будь ласка, не покидай мене.
Мамо!
Не слід було йти за мною.
Я мусив дізнатися твою таємницю.
Вона могла…
бути загрозою стадіону.
Нащо ради нього ризикувати життям?
Ми просто застрягли там. Він для тебе такий важливий?
Іншого місця в нас нема.
Для вцілілих
стадіон — їхній останній дім.
І завдання чоти — захистити його.
Як скажеш.
Цю яму ти викопав сам.
-Мені начхати. -Ти теж ризикувала життям.
Ми з тобою однакові.
Не рухайся.
Підійми.
Я тобі ніколи не скажу.
Знаю.
Уважаєш, що краще це приховувати.
Тож приховуй.
А я докладу зусиль, щоб з'ясувати.
У день смерті пана Кіма…
Те, що ти бачив того дня…
То справді був монстр?
Точно не людина.
То й гаразд.
Я не проти.
Спочатку я думав,
що монстр убив і тебе, і пана Кіма.
Але…
загинув лише пан Кім.
А ти вижила.
Ти маєш рацію.
Я знаходжуся під захистом.
Чиїм?
Не знаю.
Він не показується.
Я просто хочу вірити, що це певна людина.
Хто б це міг бути?
Сподіваюся…
Сподіваюся, ми зустрінемося хоч раз.
Ураховуючи те, як наполегливо він мене уникає…
Цікаво, чи не варто спробувати зустрітися з ним?
Напевно, у нього є на те вагома причина.
Але я готова прийняти його таким, яким він є.
Тому хоча б раз…
Ні.
Якщо це доля…
ви зустрінетеся.
Хто це?
Хто там?
А якщо там монстр?
Монстр кинув би нам мотузку?
Дозволь допоможу.
Гаразд.
Один, два, три.
На плече.
Допоможи мені.
Ти ж не покинеш мене тут?
Пообіцяй мені.
Що?
Обіцяй, що не ходитимеш за мною й не ставитимеш питань.
Я не можу цього обіцяти.
Ти не в стані так казати.
Я не обіцятиму того, що не виконаю.
Гаразд, роби, що хочеш.
Хапай.
Гей.
Чекай, тут хтось є.
Поквапся.
Якого біса?
Бензин.
Стережися!
Ви досі живі.
Кроти зі стадіону.
Пам'ятаєте мене, так?
З автобуса до притулку.
Ще б пак.
Я ледь не помер через тебе.
Ідіть туди, звідки прийшли, і не пхайте свого носа в чужі справи.
Тату.
Облишмо цю вертихвістку, а його залишмо собі?
Хочете його забрати?
-Так. -Що ти робиш?
Ти хоча б можеш нормально йти?
Мені нахлібників не треба. Ідіть собі.
Схоже, вона дещо іншої думки.
Що ти робиш?
Я вам не довіряю.
Поклади, поки я добра.
Його?
Хочеш його повернути?
Обміняю тебе на нього.
Залиш його мені.
Ти тупа?
Не розумієш корейської?
Забирай його собі!
Гей.
Доведеться заплатити за зруйновану пастку.
Це ж грабунок.
Завтра відчиню двері — вийдете.
І більше не повертайтеся.
-Ха-Ні. -Що?
Ходімо вже.
Іду, босе.
-Іду. -Розв'яжи мене.
Негайно.
Гей!
Відчиніть! Я вийду зараз!
Яка різниця, піду я сьогодні чи завтра?
Відчиніть!
Гей.
Що?
Ти це казала серйозно?
Коли казала їй
забрати мене?
Просто спи.
Божевілля.
Цілковите божевілля.
МЕДИЧНИЙ СПИРТ
Зараз я нічим не можу зарадити.
Буде гірше, якщо думатиму про це.
Проте…
Монстеризація О Чун-Іля…
Вона прогресувала надто швидко.
І не було жодних симптомів.
Прокляття!
Годі думати про це.
Просто забудь.
Просто звільни свій розум.
Не думай ні про що.
Може, це через рану?
ДІВЧИНКА, МАМА, КВІТИ, ДЕРЕВО, СТИМУЛЯЦІЯ
Не пам'ятаєш?
Дитина.
Чун-Ілю…
Там була дитина…
Що ти в біса бачив?
…поміж квітів
-і дерев. -Людину?
-То була дівчинка. -Чи монстра?
Вона штовхнула мене.
Чи, може…
Мамо.
З тобою все гаразд?
Я в нормі.
Ти досі боїшся мене?
Бо я тебе тоді скривдила?
Іди всередину.
Ні, я не зробила нічого поганого.
Я намагаюся тебе захистити.
Захистити мене?
Ти?
Ти брешеш.
Про все.
Ти така ж, як вони.
Ти…
зустрічалася з людьми?
Використовувала свої руки…
щоб робити з них монстрів?
А що не так?
Вони стали добрішими.
Це знову сталося.
Ти знову це скоїла.
Навіщо ти це зробила?
Ось чому я тебе замкнула — це заради тебе самої.
Щоб ти більше так не робила!
Відчепися!
Будь тут.
Монстр мертвий?
Певно, ні.
Ти в нормі, чуваче?
Гей.
Гей!
Агей.
Мамо…
Ні!
Стій!
Припини!
Нащо ти це зробила?
-Це був монстр. -Зі мною ти б теж так учинила?
Ні.
-Навіщо мені… -Бо я монстр.
Ти теж так уважаєш.
Ти заперечуєш, але я не така, як ти.
Я все знаю.
Це неправда.
Я не монстра народила.
Невже?
«Ти була помилкою».
«Ти монстр».
«Я тебе боюся».
Що ти таке кажеш?
«Я хочу, щоб ти зникла».
-Ні. -«Я не можу тебе кинути,
тому покинь мене».
«Будь ласка, піди туди, де я тебе не знайду».
Ні.
Увесь цей час ти так думала.
Що ти робиш?
Хочеш до мого брата?
Він твій брат, батько чи бос?
Вибери.
Скажімо так: він мій рятівник.
Ну що?
Ідеш чи ні?
Прокинувся.
Де дівчина, з якою я прийшов?
Не знаю.
Вона вже пішла.
Де моя зброя?
-А що? -Я мушу негайно йти назад.
Слухай.
Якщо спробуєш ходити занадто рано,
доведеться ампутувати ногу.
Я вже не вперше бачу такі травми.
Усе не так погано.
Я схожа на підстилку?
Даруй?
Я годую тебе, даю тобі місце для ночівлі,
навіть піклуюся про твою рану, а ти отак просто збираєшся піти?
Де твої манери?
Так це працює у твоїй країні?
Хіба ми не земляки?
Ні.
Я з відкритого космосу.
Гаразд.
Дякую за допомогу.
Колись я тобі віддячу.
Але зараз я мушу йти.
Гаразд.
Але…
спершу поїж на дорогу.
Наїдайся.
З чого це зроблено?
Думаєш, тут тобі ресторан?
Їж, що дають.
Вигляд має неїстівний.
Боїшся, що я тебе отрую?
Бачиш?
Добавки не проси.
Гаразд, дякую.
Леле.
Ох матінко.
Чому так довго?
Годі байдики бити!
Хіба ти це все не бачиш?
Я роблю всю важку роботу за тебе.
Бачу, тобі за комір не капає.
Хіба ти не хвилюєшся за дівчину?
Ви прийшли сюди разом.
Ти безсердечний сучий син, так?
Прокляття!
Чому я маю хвилюватися за неї, якщо вона сама вирішила піти?
Я не маю з нею нічого спільного!
Мені невідомі всі подробиці,
але чув, що саме через неї шефиня Чі дозволила тобі тут працювати.
Ти маєш бути вдячним.
Житимеш із таким огидним серцем —
перетворишся на монстра.
Удячним, ще чого.
Дідько.
Кепські справи.
Довго це не триватиме.
Ці виродки з чоти вже не ті, що раніше.
Краще слідкуй за язиком.
От засранці.
Гей, ти.
Людей, які тут працювали,
звільнили за базікання.
Даруйте.
Не можна просто так забирати речі.
Ми ризикували життям заради цього всього!
Ти не вказуватимеш нам, що робити.
Гаразд.
-Знову ви, пане. -Ти нічого не бачив.
Авжеж.
Але якщо пожаліються Таку…
Трясця твоїй матері!
Нехай! Тоді я зможу звалити звідси!
Ходімо, сержанте.
Вас можуть почути.
Люди вже жартують, що дезертирство входить у тренд.
Хто так в біса жартує?
Йон-Сок не схожий на рядового Пак Чхан-Йона.
Виродки.
Вони живі виключно завдяки нам!
Невдячні засранці-патякали.
Сержант Кім шукав тебе весь день.
Скажи, щоб ішов до біса.
Смерть тут не принесе ні медаль, ні геройський похорон.
Ми займатимемося маячнею, поки всі не здохнемо.
До біса це лайно.
Цього разу це надовго.
Не збираєшся шукати Йон-Сока?
Як ти потрапила сюди?
Чому ви не збираєтеся його рятувати?
Він член чоти.
Він казав, що ви сім'я.
Ось як він про вас думав.
Ти його відпустила.
А мала б зупинити.
Ти знала, що він може загинути.
Чому тоді відпустила?
Ти хворієш, еге ж?
Що тобі було потрібно?
Якого біса він…
зник, не сказавши ні слова?
Мені потрібні були ліки.
Я знаю, мій стан невиліковний,
але я хотіла виграти трохи часу.
Тому й відпустила.
Я намагалася зупинити.
Але Йон-Сок
наполіг, що піде.
Сказав, що дістане їх для мене!
Це так погано?
Тому поверніть його.
Поверніть Йон-Сока!
Чого ти насправді хочеш?
Його чи ліки, які в нього можуть бути?
Хіба це має значення?
Оце твоя відповідь?
SOS
«ПАМСОМ»
Лицемір.
Ти несправжній.
Звісно ні.
Справжній я помер того дня.
Тієї миті, коли ти задушив власну сім'ю.
Що ти відчував?
Насолоду, еге ж?
Я знаю, тобі подобається…
убивати людей.
Тобі це вдається найкраще.
Зроби це.
Тобі немає сенсу жити.
Є.
Що?
У мене досі…
є справи!
Ні.
ПТСР.
Посттравматичний стресовий розлад.
Це єдине пояснення.
Я вгадав?
Думаю, я міг би тобі допомогти.
Не люблю нікчемних погроз.
Але є й інші назви, як-от «угода»,
«транзакція»
чи навіть «перемовини».
Що ти хочеш?
Випусти мене звідси.
Чи розумієш ти важливість випадку Чун-Іля?
Вона ставить під сумнів нашу теорію про монстеризацію.
Можливо, відбулася еволюція.
Не можна сидіти склавши руки.
Прийшов час ризикувати.
Усі експерименти провалилися.
І ти зовсім нічого не можеш вдіяти.
Ти дечого не знаєш.
Я не кажу, що лікуватиму твою монстеризацію.
Я допоможу тобі боротися з нею,
щоб ти не перетворився на монстра.
Пригадуєш особливих заражених?
Можу зробити тебе таким.
Якщо ти помреш, зникне й це місце.
Ти ж казав, що хочеш його захистити.
Він не нападатиме.
Я шукаю Лі-Кун.
Ти знаєш, де вона, чи не так?
Я маю її побачити.
Мамо…
Люди…
Усі вони погані.
«Мамо»?
Ти така ж, як і вони.
Переклад субтитрів: Наталія Боброва