CREAT PER RAPMAN
Ostres!
Quants poders tens, Michael?
Compte, que no sé quant de temps el puc contenir.
A la merda.
No, Tazer!
Atura't!
Merda.
ESCRIT PER RAPMAN
- Què fotem aquí? - L'anaves a matar.
- I què? - Espera.
Vaig a buscar els altres.
No passa res, crec que podem amb ells.
No us acosteu!
Vinga.
Ei.
Es recuperarà?
- Desperta i fes alguna cosa. - Un moment!
D'acord.
No ho sé.
Escolta, tot anirà bé, tio.
Te'n sortiràs.
Ha d'anar de seguida a l'hospital. Aquestes cremades...
S'estan...
S'estant guarint.
Sí.
Unta'm sencer amb oli per a nadó.
Et pots curar?
Et recuperaràs, tio.
No ho sabies quan heu pirat.
Merda.
No fotis!
Perdona, tens roba per deixar-me?
DIRIGIT PER RAPMAN
Amunt.
Poseu-lo.
CÀMERA PRINCIPAL 6
Més a prop.
Ho va fer ella?
Li estem fent el reconeixement facial.
Aviat tindrem els resultats.
L'operació va ser un fracàs, doncs.
- La nostra feina... - Ja ho sé, us vaig contractar jo.
Atureu-lo quan us ho digui.
Com s'han trobat?
Algú els està ajudant.
Hola, bonica.
Pare?
Sí, cuca, soc jo.
Quan tornaré a casa, pare?
Aviat, bonica.
Sempre dius el mateix, però quan?
M'obliguen a utilitzar els poders, inclús quan estic cansada.
Pare, si us plau! Em fa mal.
Em fan mal i quan...
Jasmine?
Jasmine!
Després d'això, no va trucar més.
Escolti.
Els ajudaré. On viuen? Parlaré amb la policia.
- Sense donar cap nom. - No ens poden ajudar.
No tenen cap poder.
Què fa el teu home?
Quin poder té?
Es teletransporta.
Atura el temps.
En té més d'un?
Salvarà la Jasmine amb facilitat.
- No sé si pot... - Si cal, us ho puc pagar.
No m'ha de pagar res.
Escrigui la seva adreça. Parlaré amb el Michael.
A veure què hi puc fer.
Però no li prometo res.
Edifici Ashington?
El conec perquè hi tenia clients, però...
Fa anys que és buit. L'enderrocaran per fer pisos nous.
Fa molt que diuen això.
No et sembla estrany que no l'hagin enderrocat encara?
Vam intentar durant anys tenir una criatura.
La Jasmine va arribar després de tres avortaments.
L'estimo moltíssim.
De vegades, soc massa protector i necessito saber on és.
Per seguretat,
vaig comprar un rastrejador per Amazon.
Petit. El vaig posar a la seva motxilla sense dir-l'hi.
Quan va desaparèixer, el vaig seguir.
Em va dur fins a aquest edifici.
- Era allà? - No la vaig veure.
Però la seva motxilla era a terra.
Em va sonar el mòbil.
Em van dir que tornés a casa.
Qui? La gent que se la va endur?
Em van dir que, si no, la Jasmine moriria.
- Com sabien que vostè era allà? - No ho sé, però ja em coneixen.
No hi puc tornar.
Però a tu no et coneixen.
Tampoc coneixen el teu home.
Soc el Michael. Deixa'm un missatge.
- Tot bé, Dionne? - Hola, com estàs?
El Michael t'ha visitat?
No, per què? Va tot bé?
Sí, tot bé. S'ha quedat sense bateria i he pensat
que potser t'havia passat a veure.
Suposo que arribarà aviat.
Molt bé. Truca'm si necessites res més.
D'acord.
- Adeu, reina. - Adeu.
Soc el Michael. Deixa'm un missatge.
EDIFICI ASHINGTON
No hi ha res.
EDIFICI ASHINGTON
D'acord.
Així que no...
No hi ha canvis?
Si jugues bé les cartes...
D'acord. De tota manera, el vindré a veure.
Gràcies.
Com estàs, tio? Soc el Rodney.
- On soc? - A casa meva.
- Quina hora és? - Quasi les quatre.
- De la tarda? - Sí.
No pot ser.
Els poders et treuen molta energia i et deixen fet pols.
Per cert...
Algú em deixa un carregador?
Qui cony ets?
Deixa'm!
- Tranquil! - Vigila!
- Ja n'hi ha prou! - Calma't!
Sé que això és massa.
Però és casa meva.
T'hi accepto encara que m'amenacessis,
però res de merders, d'acord?
Li hauries de donar les gràcies. Si no fos per ell, no t'hauríem salvat.
Eren els encaputxats que deies?
Sí, em pensava que ens volien matar, però m'equivocava.
- Se'ns volen endur. - On?
Ni idea.
No sé qui són, però ens persegueixen pels nostres poders.
Els havia vist dos cops.
El dia que van atacar el Rodney i, la primera vegada,
al futur.
Ei!
Deixeu-me sortir!
Que em deixeu sortir!
Que passin.
No m'estireu.
Em feu mal al braç.
Bon dia, Jasmine.
Gràcies.
M'alegro de coneixe't, Andre.
Et deus preguntar per què no pots trencar les manilles
com ho vas fer amb el caixer.
Sé que sembla contradictori, però no et volem fer mal.
Li pots treure les manilles i esperar fora?
Gràcies.
La injecció que t'hem posat és un inhibidor.
T'impedeix activar la força.
Escolta, si vols els diners, te'ls tornaré tots.
Si us plau, només vull tornar a casa.
No estàs en problemes.
No volem els diners.
Ens alegra que els agafessis. Si no, no t'hauríem trobat mai.
Què voleu, doncs?
Oferir-te una feina.
Ben pagada.
No hauràs d'anar trencant caixers.
Quina feina?
Fer servir la teva força per portar-nos altra gent com tu.
Tindràs un sou fix
i un extra per cada individu que portis viu.
I mort? Perquè a mi quasi em maten.
Un humà amb supacell no és tan fàcil de matar com un de normal.
Supacell?
D'això es tracta?
Per què ho tinc?
Com a mínim, un dels teus progenitors té drepanocitosi.
O tots dos.
La supacell és una mutació de la drepanocitosi.
És molt estranya i, encara que la tinguis, pot no activar-se mai.
Però sí que ho fa si les condicions són adequades.
El més comú és la proximitat amb una altra supacell activada.
Per cert,
has conegut altra gent amb habilitats especials?
Concretament, algun d'aquests quatre individus.
És de vital importància que vinguin de seguida.
No els he vist en ma vida.
Són molt perillosos, Andre.
Els volem ajudar a entendre i controlar les seves habilitats.
Quan aconseguim aquest objectiu
i ja no siguin una amenaça per a ells i la resta,
se'n podran anar.
Així que els ajudeu?
Això mateix.
Tu rebràs la mateixa ajuda, és clar.
Però, com a agent, no estaràs confinat en aquestes instal·lacions,
així passaràs més temps amb el teu fill.
L'A. J.
Al futur, som un equip.
Lluitàvem. El meu jo futur em va dir que vindrien
i que els podríem aturar si tots cinc ens manteníem units.
No em vas deixar matar-los.
No cal que mori ningú.
Els podem aturar sense matar-los.
No cal arribar a això.
Si els cinc ens unim, els podrem vèncer.
On és el tal Andre?
No va arribar on havíem quedat.
- L'amic creu que ha passat alguna cosa. - L'han agafat?
- Potser sí, però no... - Però què?
N'hem de ser cinc. En som quatre.
Si esbrinem on és l'Andre...
Jo només vull trobar la meva germana.
Tu, on és el Craig? El Krazy o com es digui.
- No ho sé. - Saps on viu?
Per on sol anar?
On vas?
Escolta!
Tayo, tu no estàs boig.
No estàs boig, Tayo.
Però vas portar aquells imbècils a casa de ma mare
i faré que acabis ben sonat.
Per començar, ompliré de bales el cap de la teva àvia.
Vine a dir-m'ho a la cara!
- Per què t'amagues? Lluitem. - Doncs vine.
A-Town, a les vuit.
Si no vens, ja pots preparar l'enterrament de la teva àvia.
Era ell?
Era el Craig?
He de saber on és.
- Aparta't. - No marxaràs si no m'ho dius.
Ep, no feu això.
No ho feu, d'acord?
Quasi moro per salvar-te la vida.
Jo no t'ho vaig demanar.
Qui t'ha criat?
Que els encaputxats et trobin.
- Això espero. - Un moment.
El teu mòbil.
A veure...
- Té el meu. - Gràcies.
El Krazy és a A-Town.
A-Town? Què és això? On és?
EDIFICI ASHINGTON
Ei, com va?
Què fotografies? Vols una foto meva?
- Ets guapa. Com et dius? - Ho sento, no m'interessa.
Collons, ho has sentit?
- Estàs bé? - Sí.
- Michael? - Hola, Di.
- On ets? Des d'ahir que et truco. - Envia'l a la merda. T'estic parlant.
Qui és, Dionne?
Que et bombin, tio!
- On has estat? - Tu!
Deixeu-me en pau.
De què cony vas?
Estàs sorda o què?
Que em deixeu en pau!
On ets, Dionne?
Tu!
- Vine cap aquí ja. - D'acord.
- Digue'm on ets. - Què?
Digue'm on ets, Dionne.
Soc a...
Quina mania que té de fer això.
Ei, qui era? Estàs bé?
No se t'han endut.
Com?
Què és això? Què fas aquí?
T'estava buscant.
Crec que és on porten la gent amb poders.
CANÇÓ DE LIL BABY
Aquest lloc no existeix.
Sabia que mentia.
No sé si t'ha pres el pèl, però A-Town és un lloc real.
- No surt a internet. - Ja, perquè és un nom inventat.
És un lloc on tot s'hi val.
On és? Com es diu de veritat?
És l'edifici Ashington.
Concordança facial.
Nessitem més temps mentre els agents es recuperen.
Per començar...
Senyor.
Agafeu-los tots avui.
Però, senyor...
Avui.
Sí, senyor.
Ho he mirat a internet i és molt sospitós.
No hi ha fotos actuals
ni informació sobre l'empresa propietària.
No hi diu res de la directiva, de l'historial ni de les finances.
És com si l'empresa no existís.
T'hauria d'haver deixat tornar al barri.
Però tenia por.
Sí...
Jo et vaig mentir.
¿Saps com et sents
quan l'home que...?
¿L'home que estimes
et demana matrimoni,
vol que siguis la seva dona,
i de sobte actua com si no existissis?
Els poders van venir i vaig deixar de ser suficient.
Et juro que no és això.
- Hauríem d'aplaçar el casament. - Què?
Has de pensar si és el que vols.
És l'únic que vull.
- Pots ajudar molta gent. - No m'importa.
No soc superheroi.
- Podries. - No vull.
Salvaries moltes vides.
Només t'intento salvar a tu!
No necessito que em salvis.
Michael, parla amb mi.
Què passa?
El 9 de juliol...
No és quan vaig anar al futur.
És el dia...
És el dia que mors.
Què?
- Trobeu-lo. - Sí, senyor.
L'adreça era buida.
No és el teu dia de sort, oi?
Estava pensant...
com has pogut tardar tant a dir-m'ho,
però aleshores...
m'he posat al teu lloc.
No serà mai un bon moment
per dir a algú quan morirà, així que...
no passa res.
Així que ho fan els encaputxats?
És el que ell va dir.
Per què?
- Què els he fet? - Res.
Em pensava que arribaria a vella.
- Com la meva àvia. - Hi arribaràs.
Moriràs de vella, jo me n'asseguraré.
Tothom té una data.
Ja sé la meva, així que em puc preparar.
Diré adeu a ma mare.
Aprofitaré tots els moments al teu costat.
Casem-nos.
Demà mateix.
Anem a algun lloc bonic.
No cal que ho fem perquè els trobaré.
Els trobaré.
Si tens raó i l'Andre és aquí, el rescataré.
Tot el que vas dir del futur s'ha complert.
- Per què això ha de ser diferent? - Ho és.
És diferent perquè jo vaig anar al futur.
El meu jo del futur no ho pot fer.
Ho dubto molt.
He salvat el Tazer i el Rodney. Hi ha el que es diu efecte papallona...
- Michael. - No, escolta'm.
Michael!
- No vull morir. - No moriràs.
- No vull. - No moriràs.
- Però si és el que Déu vol...
Déu no existeix.
Si existís, no t'allunyaria de mi.
No t'allunyaria de mi.
Contesta al telèfon, tio.
Veig que no calia que et truqués tant.
- Estàs bé? - Sí, no ho he sentit.
Aleshores, com sabies que ens trobaríem aquí?
No ho sabia.
He vingut per ella.
Creu que aquí porten la gent amb poders.
- L'Andre deu ser a dins. - Per què els porten a A-Town?
Com? A-Town és l'edifici Ashington?
Sí.
Si el Craig és aquí, la Sharleen també.
Sí, per això proposo que pugem al vostre supercotxe
i els agafem desprevinguts.
Què us sembla?
Di, espera'm a casa fins que torni.
No.
No vull estar sola.
Us vull ajudar. A més, sabem que avui no em toca.
Perdoneu que us interrompi, però qui condueix?
- A mi no m'importa. - D'acord.
- Nosaltres seurem al darrere. - Sí? Endavant.
Hi deu haver un altre accés.
És un cul-de-sac, tio. Puja al cotxe.
Doneu-me alguna cosa.
No vull perdre el temps. Doneu-me la pasta.
Ei.
- Què és això? - Benvinguts a A-Town.
És el fons del pou.
M'aturaré aquí.
- Escolta, estàs bé? - Sí.
Com va? Tot a punt?
Vinga, tio.
Fins després.
Sí, dues. Molt bé, gràcies.
Va, tio...
Ves-te'n d'una vegada, hòstia.
A. J., és hora de tancar la paradeta.
- Fora. - Pelarem el Tazer.
Tanquem la botiga, ja està.
- Botiga tancada. - No tinc res.
Fora d'aquí.
- Sí? - Que piris, vinga.
- Imbècil. - Molt bé, A. J.
Aneu amb compte amb el meu nano.
Reconeixes algú?
Aquell noi és molt jove.
Els recluten des d'abans de néixer.
Potser hi ha una altra part
on tenen la gent amb poders.
Això només és un niu de drogues.
El pare de la Jasmine assegura que és aquí.
Com va?
Què passa?
- Va tot bé? - I tant, tio.
Com anem?
- Què? Esteu preparats? - Sí, ja em coneixes.
- Krazy. - No us despisteu.
Avui pelaré el malparit del Tazer.
És ell.
Qui són els del BMW blau?
Qui és aquesta?
Qui és?
Qui són?
Acompanya'ls, potser et necessiten.
- No surtis, si us plau. - D'acord.
- T'estimo. - I jo a tu.
On va aquesta tia?
És guapa, però qui són aquests paios?
Què cony fan?
- No els coneixeu? - Jo flipo.
Per què camina tan decidida?
- Increïble. - Què collons passa?
Qui cony són?
- Què fots, pirada? - I la Sharleen?
- L'has cagat. - No t'ho repetiré.
Què collons ha passat?
- Mireu-li els ulls! - Els ulls!
- Merda! - Marxem!
Hòstia puta!
- És bruixeria! - Què cony passa?
Vinga, arrenca, tio!
Però si acabem d'arribar!
Imbècils.
Espera.
Si el mates, no et podrà dir res.
S'ha endut ma germana.
Havíem quedat a les vuit.
Què cony esperes?
No!
Encara no m'ha dit on és.
Merda.
Fes-ho.
Compte!
No!
Michael!
Michael.
Michael, amunt.
Michael, desperta't.
- Us trauré d'aquí. - No penso fugir.
- És absurd, ens tornaran a trobar. - Només era una opció.
Jo de tu, vindria cap aquí. Aquests són perillosos.
Perillosos?
Com tu, Sabrina?
O perillosos com jo?
No fotis.
No, deixeu-lo, si us plau!
Rodney!
Que ràpid.
Sí.
Tinc ganes de provar-ho.
Us pensàveu que éreu els únics?
No.
Aneu amb bolquers.
Sou criatures.
Nosaltres som els pares.
On és la Sharleen?
La tenen ells.
Creien que era la dels poders.
Però veig que els tens tu.
Escolteu, potser podem arribar a un...
No calles mai?
Ja et tinc.
On és? On ha anat?
I les ulleres?
Porteu-me les ulleres.
Trobeu-les.
Ep!
- Obre el portal, que me l'enduc. - I les ulleres?
Així no veig res.
Doneu-me-les, hòstia.
Merda.
Karla!
El Ray els vol vius.
No pot respirar.
Sí.
Va, obre el portal, tio, que me l'enduc.
Que no em sentiu? Obriu un portal, per favor.
- Ja els vindrem a buscar després. - Té raó.
No podem tornar sense res.
- No podem agafar el que no veiem. - Calla, collons.
Tayo!
Aquí em tens.
Que no ho volies resoldre, eh?
Vols fer de fantasma?
Jo t'ajudo a ser-ho per sempre.
Tayo!
Ets massa gran per jugar a fet i amagar.
Tayo!
On ets, gallina?
No et vaig ensenyar això. No ens amaguem, tio.
D'acord?
Però què fots?
Dionne.
Escolta.
Estàs bé?
Què ha passat?
Intentava evitar que se t'enduguessin.
- Ara et porto a l'hospital. - No, estic bé. Ajuda'ls.
Això no és segur. Ves a casa en cotxe.
- Estic bé. - Ves-te'n, si us plau.
- Si us plau. - Sí.
D'acord.
- Vinga, afanya't. - Ves amb compte.
Ves-te'n.
Escolta, Andre.
Soc el Michael, el del telèfon.
Què fas amb ells?
Són perillosos i mala gent.
- És el que diuen de vosaltres. - No, menteixen.
Menteixen. Ens estan caçant. Només ens protegim.
No vull tenir res a veure amb aquesta merda. Res.
Necessitava diners, però em van amenaçar.
- Amb el meu fill. - D'acord.
- Sí? - D'acord, ho entenc.
Uneix-te a mi.
Uneix-te a nosaltres i junts els aturarem. Posarem fi a tot això.
No ho puc controlar més.
Tu ets dels nostres. Ho vaig veure.
Merda.
Tu, vine aquí!
Ja pots córrer, ja.
Corre, imbècil.
No funciona, eh? Vinga.
Deixa'l!
Deixa'l! Només és un nen!
Només és un nen!
Ja t'he dit que no fallessis.
Estúpida.
Merda.
És el teu famós punyal?
Quanta sang has vessat amb això?
Ara tocarà la teva sang.
El cap els vol vius, tio.
Ells ho estaran.
Agafeu-los.
Tu aniràs a un altre lloc.
Què cony fots?
Coi de traidor!
Fot-li!
Merda.
Creieu que podeu amb mi?
Estàs bé?
Sí.
Sort que t'hi has ficat. Quasi el mato.
Di, estàs bé?
- Mira'm. - Sí.
- Ja està. - D'acord.
- Estaràs bé. Els trobaré. - Sí.
Té.
Pressiona't la ferida per aturar l'hemorràgia.
Et recuperaràs.
Gràcies. Suposo que ja estem en paus.
Estem bé, sí? Anem-nos-en d'aquí.
S'està aixecant.
- S'està aixecant. - Què?
Merda!
No surtis del cotxe, d'acord? Queda't a dins.
Espereu, no em queden poders.
No soc una amenaça. Això no és res personal.
Sabrina, et duré amb la Shar.
Sense mi, no la tornaràs a veure.
Com ens hi duràs si no tens poders?
Porto un aparell a la butxaca.
Creieu-me, puc obrir un portal.
Hi ha més gent per salvar,
ja que us agrada tant fer d'herois.
Tayo.
Ta mare ha estat molts anys aquí.
Va intentar escapar.
La van matar.
- Mentida! - Per què cony he de mentir, eh?
Hi voleu entrar i jo us hi he de dur.
Tots hi guanyem, hòstia.
L'hi recompensaran i vosaltres no en sortireu.
Comprovem que l'aparell funciona i, aleshores, ho decidim.
Molt bé, ja l'agafo jo.
Només és un mòbil.
Rodney!
Saluda ta mare de part meva.
Michael.
Dionne!
Per què ho has fet?
Ens anava a matar a tots.
Ho he hagut de fer. Ens matava. He tornat enrere en el temps.
Com trobaré la Sharleen?
A veure, ja estem tots junts, oi?
Mike, fes això de viatjar en el temps.
Potser així... Mike!
Ha anat de poc.
Dionne.
Dionne!
Espera.
Escolta.
Espera, no.
No, Dionne.
Tot anirà bé. Ajuda!
Ajuda! No, Dionne.
No, escolta.
Ho aconseguirem.
No.
No! Ajudeu-la!
Feu alguna cosa!
No! Queda't amb mi.
Queda't amb mi.
Queda't amb mi, Di.
Feu alguna cosa, si us plau!
No, Dionne, queda't amb mi.
Queda't, si us plau.
Dionne.
Dionne!
Si us plau, que algú faci alguna cosa.
Feu alguna cosa.
No, Dionne.
És aquí.
- És aquest. - Està tancat?
- Hola. - Hola.
Em sap greu, però avui no obrirem.
- Sempre venim aquí. - Demà us convido als còctels, d'acord?
- Em sap greu. Demà. - No passa res, noies.
- Allà hi ha un bar. - Molt bé.
Quan et tornes invisible, com et sents?
Ostres, encara no has callat?
Té.
- Es torna invisible. - Ho sé, tio.
És col·lega meu.
Un moment, tio.
Gràcies per venir.
És clar, tio.
Però és una mica aviat, no?
Només fa uns dies.
Com abans ho fem, millor.
Creia que, si algú moria, no s'hi podia fer res.
No l'intento recuperar.
Sé que ja no hi és.
Aniré al futur.
Buscaré els responsables.
Qui va contractar el Krazy i tota la resta.
Qui té la teva germana.
Qui va matar ta mare.
Qui ens amenaça i amenaça la nostra família.
Qui és el Ray.
Qui me l'ha arrabassat.
Aniré al futur,
obtindré tanta informació com pugui
i, quan torni,
tots aquests malparits la pagaran.
Ha faltat un pèl, Ray. Em pensava que em moria.
Doncs sí.
Quasi exhales l'últim sospir.
Gràcies per salvar-me la vida.
No us en penedireu.
Què diu la cap?
Bé, doncs...
L'hi pots preguntar tu mateix.
Sé que l'he cagat.
- A la pròxima, no... - Com dius?
A la pròxima?
Oi que et vaig treure de la presó?
Oi que et vaig deixar que venguessis drogues?
T'he salvat la vida moltes vegades.
Digue'm, Craig,
què m'has donat a canvi?
Vull una oportunitat.
Ara sé a què m'enfronto.
Ja, Krazy...
i jo també.
Tinc una activació única.
No ho pot fer ningú més. Ray, parla amb ella!
Dona'm una altra oportunitat!
Ningú pot fer el que faig jo!
Dona'm...
Està...
Està tot actualitzat, com has demanat.
Saps que no és l'únic que m'ha fallat, oi?
Et vaig deixar fer les coses a la teva manera.
En fi...
Ara ho farem a la meva manera.
Subtítols: Paula Fernández Espriu