NETFLIXOVA SERIJA
Helsinki, izlazi. Skloni se u muzej.
Radim rov!
Helsinki, čuješ li me?
Helsinki, jesi li tamo?
Debeljko!
Živ sam.
Smjesta izlazi!
Noga zarobljena.
Otvorena rana.
Krv.
Puno krvi.
Nemoj zaspati. Skoro smo stigli.
Obećajem ti, kad izađemo odavde,
pokazat ću ti, tri noći zaredom,
zašto je argentinsko meso najbolje.
I što onda?
Odvest ćeš me u kino?
Da, ali samo ako ne zaspiš. Obećaj mi da ćeš ostati budan.
Budan sam.
Eskadrile tri i devet, sad!
Pokret! Hajde!
Ovdje su.
Ne znamo što se dogodilo. Čini se da se radi o užasnoj eksploziji.
U Španjolskoj banci su stotine osoba…
UŽIVO PLJAČKA U ŠPANJOLSKOJ BANCI
Profesor ovdje. Spremnik za vodu je osiguran.
Tražim procjenu situacije. Palermo!
Raznijeli su krov! Bogotá, Rio i ja idemo na zadnji kat.
Helsinki je zarobljen!
Lisabon, lokacija.
Drugi kat, sa Stockholm.
Tokio, lokacija.
Izlazimo na krov. Napast ćemo ih s leđa.
-Ne otvarajte vrata! -Što?
-A Helsinki? -Ubili bi vas.
Dolaze!
Pokrijte bokove i držite se zajedno!
Idite ili će ubiti Helsinkija!
Izlazite!
Izlazimo li ili ne?
Na krovu je stotina snajperista. Oni su vojnici.
Nećete ih uloviti. Raznijet će vam glave.
Profesore, žrtvuješ čovjeka!
Možemo ga spasiti samo napadom na dva boka.
Ući ćemo kroz rupu na krovu.
Morate izaći i preživjeti. Ja znam kako.
Idite po taoce.
Držite se!
Požar na tri sata!
Hajde!
Gandía!
Hajde!
U zaklon! Brzo!
Sad!
U zaklon!
Mislili smo da smo u ratu.
No to smo mislili jer nismo znali što je rat.
Dvorac Frederiksborg.
Čuvaju ga stroge mjere sigurnosti.
Da biste ušli,
morate proći dva detektora metala
i naoružane zaštitare.
Sve to prije dolaska na zabavu.
Bit će to savršena večer: luksuzni auti, smokinzi,
kokteli, klasična glazba i 12 kg zlata.
Tatianini prsti odradit će svoje.
A mi ćemo uživati.
Zašto?
Jer će najteži dio posla biti gotov.
Ti ćeš sve dovršiti jedan dan prije.
-Ja? -Da, ti.
Ti jedini izgledaš obično i dosadno,
kao štimer klavira.
Što je ovo?
Pa…
Čitač magnetskih kartica, kloner kartica.
Tako je!
Sakrit ćemo ga, zar ne?
Ovim se kloniraju kreditne kartice u bankomatima.
Tatiani će odjednom pozliti.
Trema.
Trebam zraka…
Ostat ćeš sam s klavirom.
Trebat ćeš pomoć.
Trebam predah.
-Možete li mu pomoći? -Naravno.
Kako bi se koristio kloner, treba ostati na 10 cm udaljenosti
od kartice koja se klonira, 30 sekundi.
Jednostavno je. Oni će ih držati.
Ne mičite se. Ovo je važno.
U redu.
Zeznuti B-dur to lako može riješiti.
Hvala.
Zatim slijede tvoja kolica s opremom za naštimavanje,
u koja ćemo sakriti replike.
Obložena su barijevim sulfatom.
Ni rendgenski skener ih neće vidjeti.
Pratit će te dok replike ne stignu na sigurno mjesto.
Tad će nam jedina briga biti Hans.
-Hans? -Čuvar u sobi sa zlatom.
Uvijek je pokraj vrata.
Nikad ne odlazi.
Nema ženu,
psa, djecu,
a otac mu je senilan. Što mu je slaba točka?
Ne znam. Rođak u drugom koljenu?
Zašto drugo koljeno? Otac mu je senilan.
Njegov otac.
Otac je senilan.
Starački dom. Više nikoga ne prepoznaje.
-Pusti Cristoffa. -Jasno.
Rafael.
Kovčeg.
Hvala.
Ušli smo.
Oslobodi Cristoffa.
Hodaj prema glazbi, Cristoffe.
Prema glazbi.
Cristoff je u pokretu.
-Kamere? -Ulazim u sustav.
Glazba.
Uspio sam.
Ponavlja se.
Glazba.
Zamisli Hansovo čuđenje,
misli da mu je otac u staračkom domu,
u papučama, gleda Kolo sreće.
Odjednom…
Glazba.
Ovdje Medvjed 3. Hitan slučaj u sobi 1. Trebam zamjenu u sobi 1.
Primljeno, Medvjede 3. Dolazim.
Rock 'n' roll.
Nešto ti nisam rekao.
Nemam pojma
što je unutra.
Glazba.
Nikad ne znaš što ćeš naći u sigurnosnoj sobi.
Prekrasno je.
Idemo.
Sefovi su blokirani.
Oprostite.
Ono je ključ koji otvara sva vrata.
Odlično. U kojoj je kutiji zlato?
Informacija je ovdje.
Mogu ovo hakirati.
Sef je pričvršćen na zid. Ovo je fiksna struktura.
Jer se miču zidovi.
Ovo je najfascinantniji sigurnosni sustav.
Upravo je našao oca.
Nemoj se zaljubiti u sustav. Imaš minutu da ga razneseš.
Minuta nije dovoljna.
Jakove, hitan slučaj.
Trebamo tri minute.
-Ne mogu ni za tri minute. -U redu je, bez brige.
Imat ćeš dovoljno vremena da to napraviš u zatvoru.
Oprostite.
Ja sam liječnik. Gospodin nije dobro.
Dezorijentiran je. Nije ozbiljno. Hvala.
Idemo, tata.
-Hajde! -Našao sam zlato, razbijam kod.
-Koliko još? -Ne znam.
Jakove,
dvije minute.
Uspio sam!
Oprostite.
Vani…
Minuta, Jakove.
Pretjerao je s nekim damama.
Što?
Predsjednik zaklade gotovo je nazvao policiju.
Što je napravio?
Rekao je…
neprimjerene stvari.
Što?
O…
genitalijama.
Znate li kako je došao ovamo?
Pomaknite se.
Dođi, tata.
Andrés, Hans je sumnjičav.
Ide prema vama.
Oprostite.
Gotovi smo.
Izašli smo.
Adrenalin,
endorfini…
Osjećaš se moćno, zar ne, sine?
Nevjerojatno.
Sad slijedi najvažnija lekcija.
Tako.
Što radiš? Ne.
Tata?
Tata!
-Zašto? -Ovo je lekcija!
Lekcija? Ne mogu vjerovati.
Bacio si 12 kg zlata. To je 15 milijuna eura.
Kakva lekcija?
Pogledaj se.
Samo lopov misli da je nešto što mu ne pripada njegovo.
Sad znaš da si jedan od nas.
Sljedeći put
zaboravi na aroganciju i moralnu nadmoć
i oca više nikada nemoj nazvati cinikom.
Sad je vrijeme da uživamo.
Došao sam poslušati Tatianin koncert.
Bravo!
San svakog lopova
je otići okružen pljeskom,
nasmiješenim ljudima,
smiren, odlučan
i zaljubljen.
I najvažnije,
oslobođen sumnje.
Neprimijećeni ćemo napustiti zemlju,
u divnom malom brodu, slaveći Tatianin uspjeh,
putujući prema Malmöu.
Što mu je?
Ispad.
Nikad ne znam je li umoran, gladan ili nadut.
Ljubavi, jesi li spremna?
Naravno.
Da vidimo!
Nisi mislio da ćemo ga iznijeti kroz vrata?
Nikad s tobom nisam igrao tenis.
Niti biciklirao planinama. Nismo veslali.
Radeći te stvari s ocem ne bi naučio ništa novo.
Ali ovdje hoćeš.
Ako zaista želiš nešto u životu,
moraš to ukrasti onome koji to ima.
To je priča o svijetu, sine.
Sad!
Tu smo, Debeljko. Bez brige.
Smiri se, Debeljko, tu sam.
Arteche.
Arteche!
Ništa ne čujem. Tosco je ozlijeđen.
Puls mu je slab.
Bedrena arterija.
Moramo mu staviti zavoj.
Diši, Debeljko. Izvući ćemo te, čuješ li?
Gore. Hajde.
Sagasta, čujete li?
-Koji se vrag događa? -Neprijateljska raketa.
Želim prijavu štete!
Začepite. Imam ranjenike.
Canalejas, moramo napraviti rov da osiguramo područje.
Pogledaj me.
Ovo će boljeti. Spremna?
Tri, dva, jedan.
Donesite protueksplozivnog robota. Ubrzo ulazimo.
Idemo gore!
Imate sreće. Napravit ćemo vježbu, kao u školi.
Budite tihi i stanite u red.
Sad ste pješaštvo.
Matías, uzmi torbu s našim stvarima. Idemo na krov.
Jasno.
Idemo!
Palermo, odreži mi jebenu nogu.
Odreži je.
Pogledaj me.
Neću ti odrezati nogu, čuješ? Neću.
Palermo,
bedrena kost i koljeno su mi polomljeni.
Sve.
Odrezat će je u bolnici. Dobro to znaš, Palermo.
Od ovoga će ti biti bolje. Izvući ćemo te. Ne budi glup.
Debeljko, budi miran, tu sam.
Pogledaj me.
U pravu je.
Ovo je mramorni stup. Težak je dvije tone.
Ne možemo ga pomaknuti.
Ja ću je odrezati.
Ne, naći ćemo jebenu polugu i pomaknuti kip!
Trebamo nešto teško.
Stražnje stube.
Moraju misliti da ste taoci.
Neka polovica skine maske. Imate jednu minutu.
Odigrat ćete uloge života!
Želim izvedbu za Oscara!
Jasno? Idemo!
Tako je.
Idemo!
Gđice Tokio, bole me leđa.
Idemo, skoro smo stigli.
Dodaj mi zavoj, Bogotá.
-Nemoj zaspati. -Drži se.
-Samo mirno. -Drži se.
Izgleda bolje.
Debeljko, hej.
Slušaš me, zar ne?
-Palermo. -Otvori oči.
Ne zatvaraj oči, Debeljko.
Helsinki. Pogledaj me, Debeljko, molim te.
Pogledaj me. Hajde, Debeljko! Pogledaj me!
Ne idi, gledaj me.
Palermo, može li greda?
Pokrivaj nas.
Hvala.
Lisabon, brzo. Trebamo zaštitnu vatru.
Izlazimo. Spremni?
-Ubit će nas! -Nitko te neće ubiti.
Ja bih te mogao ubiti jer si naporan, ali oni neće.
Nikoga neće ubiti.
Polovica će skinuti maske. Jasno?
Neka vide da ste taoci.
Ti skini masku, i ti, ti i ti, dragi.
Dobro.
Maske.
Profesore.
Pirotehničari. Spremaju se upasti u prizemlje.
Idemo!
Pripremaju drugi napad.
Zašto si pustila guvernera? Imaš li plan?
Sakrili smo mikrofon u lisice.
Mislila sam da ćemo imati šanse ako skinu lisice
prije prolaska kroz elektromagnetski detektor.
Izvući ćemo ga. Reći ću ti zašto.
I?
Tamaya držimo za muda.
Javi se Pakistanu.
Ti si najprivlačnija žena, ali volim te zbog pameti.
Malo sam zauzeta ratom. Kasnije ćemo prljavo.
Zvuči dobro.
Benjamíne, nazovi svoje ljude.
Pripremimo ljevaonicu.
Alicia.
Marseille, kupi dude, pelene, kolijevku. Sve što je potrebno.
Dojite ili želite bočicu?
Oboje. Sve ćemo.
I nešto za njegovo stopalo. Nije primijetio da sam ga upucala.
Usput, mislim da biste svoj magazin trebali dati Marseilleu.
Za svačiju sigurnost.
Hvala.
Profesore, na krovu smo.
Odlično. Tokio, važno je da ne vide da ste naoružani.
Opremu držite u torbi.
Jedan kraj užeta privežite za torbu, a drugi za sebe.
Doći ćete do rupe u krovu skrivajući se među taocima.
Matías, trebamo tvoju pomoć.
Čim kažem „stampedo“, pucaj i odvrati pažnju snajperistima.
Onda povucite uže i uzmite torbu. Jasno?
Palermo, Stockholm i ja smo spremne.
Lisabon, dim za pet,
četiri,
tri,
dva, jedan.
Sretno.
Sad!
Dim!
U zaklon!
Ne vidim!
Idemo, Rio.
Tokio, sad.
Ne pucajte!
Ja sam Miguel Fernández iz Totane.
Na krovu su i skidaju maske.
Ako se netko približi rupi, pucajte.
Jasno.
Robot. Ući ćete kroz vrata.
Ne mogu istovremeno zadržati i komandose i taoce.
-Sad je vrijeme. -Primljeno.
Ne pucajte!
Izašli smo, Profesore.
Hajde!
Zavoj, odmah!
Ponestaje nam dima! Brzo!
Hajde, Rio! Moramo se izvući!
-Hajde! -Hajde!
Bogotá! Jesi li dobro?
Drži se!
Čekam zeleno svjetlo.
Palermo, izdaj naredbu.
Odmah!
Čekajte. Oslobađamo Helsinkija.
Nemamo vremena.
Kad ga izvučemo, bit ćemo mamac da izađu iz rova.
Čujkov!
Ne približavajte se rupi dok vam ne kažem.
Ne pucajte!
-Pripremite se. -Jasno.
Idemo!
Na položaju.
NEPOZNATI BROJ
Gospodine. Spremni smo.
Pričekajte.
Halo?
Povezani ste.
Ne dižite ručicu
jer ne želite da itko čuje ovaj razgovor.
Recite mi, bavite li se jogom?
Capoeirom.
Zato ste tako fleksibilni.
Uz takvu fleksibilnost izbjegavate probleme, ostavke i odgovornosti.
Sigurno ste odličan ljubavnik.
Jesam. Ali ovaj razgovor mi se počinje gaditi.
Kojeg vraga želite?
Nastavite.
Nisu nikoga oživjeli i hladnokrvno su ga ubili.
Bilo bi najbolje da umre u sljedećih deset minuta.
Ovo je dar i njime ću ih dokrajčiti. Bez zakona, bez prava!
Pucat ćemo im u leđa čak i ako se predaju!
Zato
svi moraju misliti da su jebeni ubojice.
Što smjerate?
-Želim pravedan rat. -To ne postoji.
Tamayo, doveli ste osam elitnih vojnika u banku.
Ja imam deset pljačkaša. Mislim da smo uravnoteženi.
Ne želim niti jedan pokret.
Mislite da će me snimka zaustaviti?
Pukovniče, započeli ste rat kako biste se spasili, bez dvojbi.
Samo tražim da nastavite.
Ili zaustavite drugi napad
ili ću dokazati da ste vi lažirali dokaze protiv Alicije Sierre,
da ste vi naredili isplatu novca iz pričuvnih fondova
i prebacivanje deset milijuna u tvrtku na Antilima, u vaše ime.
Vjerujte mi, ta će vas operacija povezati sa mnom.
Odgodite intervenciju.
Nisam to očekivao.
Predsjednici ne zovu vas i ne odgovarate vladi.
Zato idite jesti jebene kekse, a ja ću izdavati naredebe.
-Upomoć! -Tokio!
Ne pucajte!
Ne pucajte! Mi smo taoci!
Što je?
-Dobro sam. -Što je?
-Ništa. -Što se dogodilo?
Možda je ovo previše za mene,
ali dobro sam.
Pljačkala sam benzinske postaje. A sad nas napada vojska.
U redu je. Nisi sama.
U redu je. Nisam sama. Sve je u redu.
Idemo.
Opusti se.
U redu je.
Pogledaj me.
Ne zatvaraj oči. Pogledaj me.
Ispričaj mi priču.
-Što? -Koju god želiš.
Zašto si ovdje?
Prošla je pljačka bila uspješna.
Mislim da ova nije.
I željela sam se družiti s ovim čudakom.
Ali otkako sam stigla u samostan
znam da ovo neće dobro proći.
Zašto?
Jer si tamo bio sa ženom i djetetom…
Izgledali ste kao savršena obitelj.
A ja sam se osjećala glupo…
Glupo? Zašto?
Jer sam cijeli život zaljubljena u njega.
Ne šali se, nije vrijeme za to.
Nije šala, dušo.
Nije. Ali mogli bismo umrijeti,
postaje ružno, zato to govorim.
Ne, govorim to da mi bude lakše.
Ne. Slušaj me.
Nitko neće umrijeti, čuješ li?
-Reci to. -Nitko neće umrijeti.
-U redu? -U redu.
Život ide dalje, zar ne?
-Život ide dalje. -Tako je.
Vuci kao da si vol!
Izvukli smo Helsinkija.
Matías, pripremi se. Na moju zapovijed.
Da, Profesore.
Tokio, Manila, Denver, pripremite se.
Pripremimo se.
Za mnom, dobro?
Matías, stampedo.
Vrata! Pucajte!
Pali!
Približavaju se rupi. Tražim dopuštenje za pucanje.
Ne možeš pucati. Taoci su!
Vidim metu.
Vidljivost je sve gora. Tražim dozvolu.
To su civili koji bježe. Nemate dozvolu.
Bogotá, Rio, neka napreduju.
Uzmiču. Pritisnite cijelo polje!
Tokio.
Izašli su iz skrovišta. Čekaj moj znak.
Još ne.
-Sad! -Sad!
Požar na šest sati!
Idemo!
Jebote, curo.
Imamo sat vremena za odmor i svi se ševe.
Što je ovo? Kamp za tinejdžere?
Da je Rio ovdje, što bi ti radila?
Sve je puno svetaca i Isusa.
Oni su moji dečki. I tjelohranitelji.
Štite Helsinkija i mene.
Sranje.
Ovaj bi trebao ostati.
Žao mi je, ali ne znam želim li ih vidjeti kad umrem.
Razumijem.
Što se dogodi?
Kad nas ustrijele u glavu?
Vjeruješ li u raj?
Zapravo…
Ne.
Stvarno?
Ništa.
U to vjeruješ?
Da je sve gotovo?
Ne sve.
Ostaju uspomene.
Kako želiš da te pamte?
Ne znam. Valjda…
Voljela bih da govore
da su osjećali stavri sa mnom.
Prave stvari.
Ne znam, prijateljstvo.
Znaš kako neki govore da imaju brdo prijatelja?
I?
Ne moraš ih imati, moraš ih osjetiti.
Misliš da me se Helsinki neće sjetiti svaki jebeni Božić?
Pamtit ću da si govorila…
„Idem ja.“
Kamo idem?
U lavlju jazbinu kako bih spasila dečka.
Daj.
Curo…
Ja mislim da nešto postoji.
Zapravo,
mislim…
da nastavljaš živjeti u posljednjoj misli prije smrti.
Kad postane ludo, mislim na sretne trenutke.
U tim ću sjećanjima
živjeti zauvijek.
To je dobar plan.
-Što? Tko je tamo? -Daj. Što misliš?
-Ne. -Naravno!
Da, aikido, Profesore!
Aikido duboko!
Začepi!
Tko je glavni?
Bojnik Sagasta.
Sagasta, okruženi ste.
Bacite oružje u sredinu sobe.
Dođi po njih, pederu!
Sagasta, situacija.
Pošaljite drugi kontingent. Cijela banda je ovdje.
Svi bi mogli ući kroz glavna vrata.
Sagasta, izdržite.
Drugi kontingent ne dolazi.
Prikrali su vam se i sad nas prodajete.
Kraj prijenosa.
Arteche, što misliš?
Između dvije fronte smo, moramo se riješiti jedne.
Sagasta, imate deset sekundi.
Gandía, možete li aktivirati sigurnosnu bravu?
Potvrdno. U sobi je čitač otisaka.
Sedam sekundi!
Dobro, četiri ugla. Čekajte moj znak.
Pet sekundi!
Četiri!
Tri!
Dva!
U redu! Bacit ćemo oružje.
Ruke na glavu! Na tlo, kvragu!
U redu.
Bacit ćemo oružje.
Ovo mi se ne sviđa.
Sad!
Granata!
Natrag!
Sranje!
-Što se događa, Lisabon? -Granate!
-Povukli smo se u muzej. -Pratite Tokijinu ekipu.
Tokio, nastavite!
Nemoguće, ništa ne vidim!
Spuštaju vrata. Tamo je sigurnosna brava.
Sigurnosna brava?
Nemoguće, nije u tlocrtu.
Sigurno su ih kasnije postavili
jer se troja vrata zatvaraju, Profesore!
Hajde!
Idite u kuhinju.
Tokio!
Ptičica mi je rekla da ti Nairobi
čuva mjesto u raju.
Prijevod titlova: Iva Jurat