EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
-God morgen. -God morgen, dronning.
-Vil du knulle? -Ja. Det vil du også. Kom og se.
Se der.
Brasilianere. Vi har ikke sett en brasiliansk båt på lenge.
De forrige var puertoricanere eller guyanere.
Aner ikke.
De ser vennlige ut.
CIA, FBI
og Interpol har agenter som ser vennlige ut.
De er turister. Man ser det på dem.
Elskede.
Vi må være sosiale.
Jeg mener det. Par trenger sosiale liv.
De går på selskap og kino, de spiser ute.
De henger ikke med kunaer og spiller strandtennis hver dag.
-Nei. -Hva da?
Nei.
-Vær så snill. -Nei. Ikke søren.
Det handler om sikkerhet, Tokyo.
Hei!
Hallo, mine venner!
Rio!
DAG 3
Aníbal Cortés går
mot Den spanske bank.
Den spanske politiet overleverer en av verdens mest ettersøkte menn.
Det har gått 44 timer siden ranet startet,
og politiet overleverer Cortés.
Han er den antatt torturerte.
Professorens gjeng er samlet.
Rio står ved døren.
Din tur.
Dørene.
Rio!
Helsinki,
-grønt lys. -Gå fremover!
Du er så kjekk!
Så kjekk med slips og alt!
Det er det eneste fine politiet gjorde.
Det kan jeg tenke meg.
Du er så fin med rød kjeledress.
-Hvordan går det? -Bedre?
Hva faen gjør dere i Den spanske bank?
Det er for deg.
Det er over. Dere skal hjem, mine venner!
Spania er med dere!
Dere er så modige!
Ta dere med ro. Dere er hos meg nå.
La oss se hva Suárez sier nå.
Der er han! Suárez!
-Jeg vil tilbake! -Ro deg ned.
Gi meg menn og eksplosiver! Jeg skal drepe dem!
-Ro deg ned! -Tamayo!
Hva gjør idioten?
Det er Arturo Román. Tidligere direktør for Myntverket.
Steng dørene!
Den jævelen!
Ikke skyt! Jeg er ubevæpnet.
Jeg er Arturo Román.
Arturito?
En stor applaus! Kom igjen!
Du er Arturo Román, ikke sant?
Selvsagt.
Jeg har lest boken din.
Dere er faen meg sprø!
Dere kunne ha vært der ute og levd livet,
men dere er her i løvens hule.
Vet dere hva slags kaos dere har lagd?
Gi Helsi en klem!
Du er kanskje sprø, Helsinki,
men du er snill!
-Hei! -Hei!
-Hva kaller jeg deg? Mónica? -Nei, Stockholm.
Ok. Bror!
Hva røykte du for å vende tilbake?
Millionærlivet er kjedelig.
Takk.
At du er her
etter alt du mistet betyr mye for meg.
Småen!
-Småen! La meg gi deg et kyss. -Hvordan går det, du vakre?
Jeg hadde ikke vært gladere om jeg hadde født deg.
Dere er så jævla bra.
Ja, men den som presset på var den stygge kjæresten din.
-Hadde det ikke vært... -Slutt.
Unnskyld meg, men... det er min tur.
Jeg er straks tilbake.
Hvordan går det?
Positivt for halotan.
Men ingen spor av andre stoffer. Vi klarer oss.
Bra. De vant slaget, ikke krigen, så opp med haken, for faen!
Hør etter!
Operasjonen fant aldri sted.
-Forstått? -Virkelig?
Ikke engang kommandosoldater fra Burkina Faso gjør sånt.
Vis litt respekt.
Det skal ikke eskalere.
Vi har ingen ofre og har fått ut 40 gisler,
så la oss være positive og gå videre.
Jeg er positiv. Se. Veldig positiv.
Problemet er at vi aldri lærer.
Han er som Einstein, og soldatene kom inn gjennom toalettet.
Vi gjorde det vi måtte.
Det Navy Seals gjorde med bin Laden,
det russerne gjorde i Dubrovka-teateret.
De fulgte boken helt.
Hvor lang tid brukte vi på å bestemme dette?
Tjue minutter?
Han har hatt flere år på å bestemme seg.
Han har et mottrekk for alle trekkene våre.
Slike operasjoner er alltid risikable.
Hvis du da ikke har et risikofritt forslag.
Ikke ett.
Minst tre.
Gi meg en smultring, Antoñanzas.
Mónica.
-Du ser vakker ut. -Jeg er Stockholm.
Stå her.
Løft skjorten.
Opp med armene.
Hvorfor kom du? Du kunne ha blitt skutt.
Jeg bryr meg ikke.
Jeg sluttet å bry meg om livet...
...da jeg mistet alt.
Laura forlot meg og tok barna.
Jeg bor i en leilighet med mikrokjøkken.
Jeg spiser tunfisk på boks.
Flytteeskene står fortsatt i gangen, men...
Vel, jeg kommer over det.
Litt om gangen, Arturo.
Jeg vet at jeg var fæl mot deg og kona mi.
Jeg tilstår det.
Jeg tenker på Laura, men...
Ikke så mye som jeg tenker på deg. Jeg tenker alltid på deg.
På deg og sønnen vår.
Det er en gutt, hva?
Ja. Ta på deg kjeledressen!
Jeg mistet deg, Mónica.
Jeg vil ikke miste sønnen min.
Du mistet ham da du sa at du ikke var faren.
Ta på deg kjeledressen!
Hva trodde du?
Vet du hvor vanskelig det er for en gift mann med tre barn å høre:
"Se på testen. Det er din sønn." Jeg var redd!
Ja, jeg var livredd.
Hvem blir ikke redd av sånt?
Men bare i tre minutter.
Tre minutter. Tiden det tok for terroristene å komme
og begynne å skyte.
Ikke døm meg på grunn av tre minutter.
Jeg har ingen rett til å bare dukke opp...
...og be om å få være far til min sønn.
Jeg vet det.
Jeg vil bare treffe ham.
Jeg vet ikke. Å ta på ham og se hvordan han er.
Samme hvor han er. Jeg drar til Brasil,
Romania, Burma, Thailand... Hvor som helst.
Jeg vil treffe ham.
Vær så snill.
Du har kanskje rett til det, men jeg vet ikke om jeg kan.
Jeg skal prøve.
Takk.
Enkelte ting endrer seg ikke.
Hva da?
Se hvordan jeg har det.
-Virkelig, Arturo? -Se hvor hard du gjør meg.
Det er effekten du har på meg.
Husker du hva vi gjorde på pulten min? Du er den samme.
Rører du meg igjen, er du død.
Du gjør meg kvalm, Arturo!
Du gjør meg kvalm.
Kvalm? Jeg?
Skyt!
Skyt meg her, ellers er det det eneste ansiktet sønnen din får se.
Du og Denver vil sitte lenge i fengsel.
Arturito Junior får aldri vite hvem mora hans var.
Men han kommer til å kalle meg pappa!
Hans biologiske far! Det var derfor jeg kom!
Sønnen min heter Cincinnati.
Og du får faen meg aldri se ham!
Kan du avslutte dette, Helsinki?
Arturito.
Ro deg ned.
Menn tar seg av menn.
Kom igjen. Av med klærne.
Det var ranets lykkeligste øyeblikk.
Kanskje til og med mitt livs lykkeligste øyeblikk.
Men lykken er som lynet.
Et utpust, og så
faller man.
Når man har berørt himmelen, er fallet enormt.
Vi stupte ned i en avgrunn.
Til og med Professoren.
Vi gjør samme feil som vi gjorde
under det første ranet. Å prøve å ta Professoren.
Han er profesjonell taskenspiller. Vi må endre strategi.
Vi må ha fokus på det vi vet er der inne.
Gullet.
Hvis vi finner ut hvordan de skal få det ut,
vil de bare kunne forhandle om å overgi seg.
Vi må avhøre alle gislene!
Ingen får dra hjem.
Jeg vil vite om de jobber.
Hvordan jobber de? Hvor lenge?
Når? Og mer spesifikt...
Hvem er disse to?
For de nye medlemmene er
nøkkelen til planen.
Og viktigst av alt: Belønningen.
De deler ut penger. Skal ikke staten tilby noe?
Jeg vil ha den største belønningen i verdens historie.
Tamayo, hva er prisen for å få løst dette?
Jeg vet ikke. Tre millioner euro?
Noen bedre?
-Tre og en halv million. -Vi er åpne for bud!
Martínez.
-Fire millioner? -Fire?
-Fem millioner? -Ja! Antoñanzas?
Seks millioner.
Kan du tilby mer, Suárez?
Seks millioner første gang...
Åtte!
Åtte. Da slikker de oss.
Runder vi opp, snakker vi om ti millioner euro.
Og et slikt beløp får enhver spanjol til å selge mora si.
Ángel? Gi meg gode nyheter.
-Vi har noe. De ble sett. -Ja!
En lokal sivilgardist slo alarm.
Vi har innskrenket området så mye som mulig.
Radiosignalet indikerer at de beveger seg.
-Hvor er dere? -Aracena, Huelva.
I et midtskip eller noe.
Det er en husbil. De har vært her, oberst.
Det ser ut som som de har forlatt den fort.
-Kan det være en felle? -Nei, jeg tror ikke det.
Jeg går inn.
Det er ingen her. Vent.
Faen.
Faen, oberst. Det er som et telekommunikasjonshovedkvarter.
Det er skjermer og radioer overalt.
Jeg trenger rettsteknisk og UIT.
De hadde en ulykke i går, og noen bønder hjalp dem.
Identiteten er bekreftet, oberst.
Bra, Ángel. Du kan regne med hæren, politiet og alle sammen.
Jakten begynner.
Jeg har deg, din jævel.
Oberst.
Gi meg et helikopter. Jeg leder jakten.
Da gjør vi det.
Inspektør, de snakker med Professoren.
Rio, du må svare meg så nøyaktig som du kan.
Hvor ble du holdt som gissel?
I en celle.
En veldig liten en.
Som en kiste. Jeg kunne ikke sitte.
Jeg sto hele tiden.
-I hvor mange dager? -Vet ikke.
Jeg mistet tellingen etter fire-fem.
Det var ikke noe lys.
Kan du fortsette, Rio?
Ja.
Hva fikk du å spise?
En slags klumpete grøt.
Av mel. Og kaffe.
Mye kaffe.
Tretti-førti-femti kopper om dagen.
Jeg var helt hyper.
Søvnmangel.
Tror du kaffen inneholdt noe annet?
Kanskje.
Den smakte fælt.
Men jeg ble dopet.
Under forhørene måtte jeg inhalere gass. Jeg vet ikke hva faen det var.
Men da slapp jeg iallfall ut av cellen.
Noen ganger fikk jeg sitte.
Fikk du komme ut av cellen...
-...for noe annet? -Ikke engang for å drite.
De etterlot meg der
i timevis med tiss og dritt i buksene.
I dagevis.
Jeg vet ikke.
Lot de deg vaske deg?
Det nærmeste var da de spylte meg.
Hvordan var det, Rio?
Først henger de deg opp naken i lenker.
Så bruker de høytrykksspyler.
"Hvis dette skal ta slutt...
...må du si hvor Professoren er."
Alicia sa det hele tiden.
Jeg sverger, professor...
Hadde jeg visst hvor du var...
...hadde jeg pratet.
Alle hadde det, Rio.
Alle hadde det.
Du var redd for å dø, ikke sant?
Vi var ikke i Spania.
Da vinden skiftet retning,
hørte jeg bønnerop fra en moské.
Jeg var helt sikker på...
...at de ville skyte meg og begrave meg i ørkenen.
Hver dag.
Jeg våknet og lurte på om det var min siste dag.
Alt det er over, Rio.
Du må fortelle meg akkurat hva som skjedde da de tok deg ut derfra.
De satte meg på et fly.
Da vi landet, satte de meg i en bil.
De kjørte meg til et militærsykehus.
Hvordan sov du der?
Jeg har aldri sovet så godt.
De ga meg en sprøyte med noe utrolig.
Jeg åpnet ikke øynene før i morges.
Alicia vekket meg.
Hva nå?
Hvor er den røde kjeledressen?
Overleverer de Rio, har han nok en mikrofon på seg.
Mistenker vi noe, er nøkkelordene "kort ferie".
Hvil litt mer.
Ta et varmt bad.
Du trenger en kort ferie.
En GPS-sender i et tannimplantat.
En mikrofon i fettet eller skallen. Hvor som helst.
Uansett hulrom
skal vi lære dere å fjerne det.
Noen frivillige?
Ikke meg. Jeg klarer ikke.
Du er redd for skalpellen.
Nei. Jeg har prinsipper.
Jeg er mot dyrs lidelse.
Men du er soldat. Du dreper folk. Hva er problemet?
Folk er én ting, dyr en annen.
Jeg elsker dyr.
Dyreverner-morderen.
Får jeg tro på hva jeg vil, eller skal du fortelle meg det?
Om å elske dyr?
-Ja. -Vel, ja.
Det skal jeg.
Hvis du elsker grisen, skjærer du den opp og fjerner chipen.
Og så spiser du den av kjærlighet.
Jeg åpner ingen gris.
-Jeg kan bruke en dukke. -Nei, Marseille.
En dukke fungerer ikke. Vi må bruke ekte kjøtt.
Dette er det nærmeste vi kommer et menneske.
Jeg var i krig.
Med en hund ved min side.
Han var alltid med meg.
Folk stakk av. Hunden ble hos meg.
Etter det lovte jeg...
-Jeg åpner ikke grisen. -Skjær opp grisen! Du er en morder.
Hold deg unna meg!
Dytter du meg igjen, kutter jeg deg opp
-fra øverst til nederst. -Marseille.
Skalpellen.
-Dere to, forlat rommet. -Jeg?
Det var han som ikke ville skjære opp grisen.
Ut.
-Slipper jeg ut, banker... -Nå!
Greit.
-Jævla gris. -Disse folkene...
Vi fortsetter. Jeg blåser i
hvem som gjør det, men vi har 15 minutter på å finne chipen.
Før vi opererer Rio, må dere ha et vanlig liv, Tokyo.
Mens vi raner Den spanske bank?
De må ikke mistenke noe.
Du må snakke med Rio om det dere snakker om.
Snakk om at dere har savnet hverandre og gjør det som faller seg naturlig.
Mener du at jeg skal ligge med ham?
For Rio trenger en klem.
Ikke et ligg.
Politiet vet at dere er et par som ikke har sett hverandre på en stund.
De må tro at de har tilgang til privatlivet deres og ikke mistenke noe.
Tokyo.
De gjør det de må.
Seriøst? Var det nødvendig?
De hadde gutten i et hull i to måneder uten søvn
mens han tisset og dreit på seg.
Han trodde han skulle dø, og nå bruker du ham slik?
Det er et perfekt tidspunkt å skaffe seg en fordel.
En fordel i denne krigen!
Å kontrollere mikrofonene og senderne han kan ha i seg...
Må de knulle, selv om de ikke er i humør, så må de det.
Du hørte ikke engang at Tokyo ikke svarte.
Du klager mer enn henne.
Problemet er at jeg er her.
Og du vil heller gjøre det alene.
Som en ensom ulv.
La oss være helt klare.
Hva foregår?
Se på meg, Sergio. Hva foregår?
-Hva skjer? -Det føles som om jeg svikter gjengen.
Hva?
Jeg respekterer ikke...
...ranet.
Broren min kunne blande det med forhold, men ikke jeg.
Det er umulig. Jeg klarer ikke. Jeg er sjakkspiller.
Bobby Fischer hadde aldri møtt Spassky sammen med kjæresten.
Jeg er ingens kjæreste.
Jeg er her fordi jeg kjenner politiet bedre enn deg
og mye bedre enn noen i gjengen.
Du kan protokoller og forhandling. Jeg også.
Jeg slo deg i dette, Raquel.
Slo du meg i dette?
Jeg må være dum.
Jeg trodde vi var forelsket.
Mora mi og dattera mi er i Filippinene.
Politiet leter etter dem.
Jeg ba deg ikke om å bli med.
Dette er bare hevn, hva?
Etter Filippinene.
Siden nettene du våknet av drømmer om broren din.
Og Rio er en perfekt unnskyldning for å hevne Berlin. Ikke sant?
Men vet du hva?
Du har allerede ødelagt livet mitt.
IKKE SI NOE
DE HAR SATT EN MIKROFON I DEG
FØLG MEG
Hvilken farge tror du jeg har på undertøyet?
Burgunder.
Svart.
Iblant går du uten.
Hva?
Bingo.
Foregår det noe, Antoñanzas?
Nei, señor.
VI SKAL OPERERE DEG
Rio og jeg var alltid ærlige når vi knullet.
Men man vil ikke alltid høre sannheten.
Tokyo...
Vi må slå opp.
Jeg har tenkt på det.
Og jeg har alltid fulgt deg som en skjødehund.
I cellen lærte jeg at jeg er sterk.
Før var jeg redd.
Jeg var redd for et liv uten deg.
Etter tre dager på øya...
...ble jeg helt gal. Det føles forjævlig.
-Jeg vil ikke ha det slik igjen. -Rio.
Du trenger dette, Tokyo.
-Nei. -Jeg er lei for det.
Men jeg vil ikke leve på berg-og-dalbanen din.
Slik begynte fallet.
Plutselig følte jeg meg som et tankskip
som når verdens ende og faller ned i avgrunnen.
Og mens man faller,
kan man bare se opp
og se det man elsket mest bli mindre og mindre.
Hadde jeg visst at det ble vårt siste ligg,
hadde jeg ikke latt det ta slutt.
Jeg har aldri elsket noen slik jeg elsket deg.
Og jeg er bare 22 år gammel.
Det vil fortsatt stemme når jeg er 70.
Ikke forlat meg, Rio.
Ikke forlat meg.
Hører du? Ikke forlat meg.
Ikke forlat meg.
Du vil få det bedre enn meg.
Du er veldig sexy.
-Og du er rik. -Nei.
Vi treffes igjen om noen år.
Og jeg har to-tre unger og handleposer.
Og du sitter...
...i en flott cabriolet men en flott svart fyr. En brasilianer.
Og vi drikker vin og ler av dette.
Jeg vil dra tilbake til øya.
Nei.
Oberst, en drone har funnet Professoren.
-Har den signal? -Ja.
Vis det på skjermen.
Dette er oberst Tamayo. Hører dere? Gå nærmere.
AMBULANSE
Ja. Gå nærmere.
Gå nærmere. Nærmere!
-Er du klar? -Jeg er klar.
Nei, nei.
Opp, for faen! Jeg vil se hvor han tar av.
Finn enden av den veien.
Vi må snakke om fluktprotokollen.
Ta av den teite pyjamasen.
-Ja. Protokollen kan vente. -Nei, fortell.
Lat som om det er...
...opplæring under press.
Greit.
Punkt én.
Spredning.
Hvis vi blir funnet, har vi dobbelt så mange muligheter
hvis vi deler oss, som må skje...
...veldig fort.
Raquel.
Vær forsiktig.
Tar de deg, kverker jeg deg.
Et bra første punkt.
Og punkt to.
Punkt to?
Jeg hørte ikke noe punkt to, professor.
Punkt to. I nødveskene må vi ha penger, kamuflasjenett,
et varmeteppe
-og en pistol. -En pistol.
Og vann til minst 72...
Syttito timer.
Hva kalles punkt to?
Du gir alt navn.
Episenter.
Alle tenker på
samme fastsatte idé, nemlig at man må flykte.
Men vi flykter ikke.
Vi blir der.
Vi blir værende samme hva
i en radius på 500 meter
fra der vi blir oppdaget.
-Episenteret. -Episenteret. Bra.
Vi er bare noen få meter unna dem, men de ser oss ikke
hvis vi gjemmer oss de første fire minuttene.
Hvordan skal vi gjemme oss?
Sju-åtte meter over bakken.
I toppen av et tre.
Vi bruker samme teknikk som snikskyttere.
Perfekt kamuflasje.
Timen er over.
Raquel, du bør være i posisjon.
Ja, men jeg har et problem.
Hva er det?
Det er soldater her. Jeg har ikke tid.
Nei. Hold deg til planen.
Raquel!
Der er de!
Gå nærmere.
Faen!
Jeg vil ha krimteknisk dit!
Vi tok dem på fersken, mine herrer.
Ambulansen er nok full av bevis.
Kom igjen!
Raquel, jeg er to kilometer vest for episenteret.
Det er soldater overalt. Kom du deg opp i treet?
-Nei, jeg måtte improvisere. -Hva?
Det er en gård 400 meter sør for deres posisjon.
Nei. De leter der først.
Jeg har ikke noe valg.
Raquel?
Innenriksdepartementet har akkurat kunngjort
historiens største belønning. Ti millioner euro
for informasjon som fører til at Professoren blir fanget
eller at ranet stoppes.
Publikums støtte er et av politiets største problemer...
Gislene sier...
...at denne fyren tok med seg gisler for å hjelpe seg.
De skulle jobbe i temperaturer på over 65 grader.
De smelter gullet.
Smelter gullet? Hvordan?
Faen, Sierra. Har de en jævla smie der?
En industriell ovn er mindre enn en oppvaskmaskin.
De kom inn i banken med militærkjøretøy.
Faen ta!
De smelter gullreserven! Hvorfor?
For å få det ut. Det gjør ekstraksjonen enklere.
De kan forme det til hva de vil.
De kan sende det gjennom rør
eller sende det ut i luftskip som gullkorn.
Jeg vet ikke.
Vi følger din plan. Vi skal ta gullet.
De skal ikke få med seg et korn!
De må være her, mine herrer.
Få hundene til å lukte på prøvene vi fant i bilen.
Let i hele skogen! Snu på alle steiner!
Gjennomsøk alle bygninger! Ok?
Kom igjen!
Tekst: John Friberg